ECONOMIA TURISMULUI
ECONOMIA TURISMULUI
ECONOMIA TURISMULUI
You also want an ePaper? Increase the reach of your titles
YUMPU automatically turns print PDFs into web optimized ePapers that Google loves.
unde: ΣT – suma turiştilor înregistraţi într-o perioadă dată<br />
n – numărul zilelor din perioada respectivă<br />
Numărul de înnoptări sau numărul zile-turist se obţine din înregistrările în spaţiile de<br />
cazare, prin însumarea numărului de zile de şedere al fiecărui turist; se poate determina pe<br />
tipuri de unităţi de cazare, pe tipuri de acţiuni, pe zone de provenienţă a turiştilor etc.<br />
Durata medie a sejurului se calculează ca raport între total zile-turist (ΣNZT) şi<br />
numărul de turişti (T):<br />
DS<br />
=<br />
∑<br />
NZT<br />
T<br />
Acest indicator arată timpul mediu (zile) de rămânere a turiştilor în spaţiile de cazare şi<br />
reflectă astfel posibilitatea ofertei de a reţine turistul într-o anumită zonă, regiune etc.<br />
Densitatea circulaţiei turistice pune în legătură directă circulaţia turistică cu populaţia<br />
rezidentă a ţării (zonei, regiunii) receptoare. Acest indicator se calculează ca raport între<br />
numărul turiştilor sosiţi în zona X (T) şi populaţia rezidentă a zonei X (P):<br />
T<br />
D<br />
P<br />
∑ =<br />
De regulă, acest indicator are valoare subunitară, dar există şi zone (jud. Constanţa, în<br />
perioada de sezon turistic estival atinge nivelul de 2,12 la densitatea circulaţiei turistice) sau<br />
ţări (Spania, Austria) în care valoarea este supraunitară.<br />
Preferinţa relativă a turiştilor oferă informaţii privind orientarea geografică a<br />
fluxurilor turistice emise de un bazin de cerere (zonă, ţară etc.); se calculează ca raport între<br />
numărul de turişti dintr-o ţară Y care se îndreaptă spre o ţară X (T1) şi populaţia rezidentă a<br />
ţării de origine Y (P):<br />
P<br />
r<br />
=<br />
∑<br />
P<br />
T<br />
1<br />
O altă metodă de obţinere a preferinţei relative a turiştilor o reprezintă punerea în relaţie<br />
a numărului de turişti dintr-o ţară A care vizitează o ţară B (ΣT1) şi totalul emisiunii turistice<br />
a ţării respective A (T). Această metodă este însă mai puţin practică datorită faptului că nu<br />
toate ţările urmăresc fluxul de turişti (emisia turistică):<br />
F<br />
r<br />
=<br />
∑<br />
∑<br />
T<br />
1<br />
T<br />
Dintre indicatorii valorici, cei mai des utilizaţi sunt: volumul total al încasărilor din<br />
turism, care se urmăreşte pe zone turistice, pe tipuri de acţiuni, pe societăţi comerciale etc. şi<br />
încasarea medie pe zi-turist (turist), care se calculează ca raport între volumul încasărilor şi<br />
numărul zile-turist (turişti).<br />
11