RENAŞTEREA BUZOIANĂ - Liviu Ioan Stoiciu
RENAŞTEREA BUZOIANĂ - Liviu Ioan Stoiciu
RENAŞTEREA BUZOIANĂ - Liviu Ioan Stoiciu
You also want an ePaper? Increase the reach of your titles
YUMPU automatically turns print PDFs into web optimized ePapers that Google loves.
ătrânel ce stătea într-un picior şi-şi<br />
ţinea cu greutate echilibrul în mână<br />
cu cele câteva cartoane legate cu<br />
sfori.<br />
– Golanule, vagabondule,<br />
nenorocitule, bişniţarule! Şi câte şi<br />
mai câte invective au zburat spre capul<br />
bietului om acoperit cu o bască<br />
decolorată de ani şi intemperii. Unii<br />
credeau că a fost cu ouă în piaţă, alţii<br />
credeau că adună hârtii, cartoane şi<br />
cârpe dintr-un obicei tâmp, iar alţii<br />
credeau că-i un vagabond pur şi simplu.<br />
Dar la un moment dat un tânăr<br />
ce nu a mai putut răbda mascarada a<br />
ţipat cât a putut de tare ca să poată fi<br />
auzit de toţi.<br />
– Lăsaţi-l în pace pe domnul<br />
profesor, campion mondial şi om<br />
foarte onorabil!<br />
Speriată de aceste vorbe,<br />
mulţimea a amuţit contrazisă în presupunerile<br />
anterioare.<br />
– Să trăiţi domnule profesor!<br />
– Mulţumesc tinere!<br />
– De unde veniţi, domnule profesor?<br />
– Am fost invitat la Oneşti şi am<br />
prezentat performanţele mele<br />
elevilor din acest oraş.<br />
Atunci tânărul îl provocă pe<br />
omuleţul în jurul căruia acum se făcuse<br />
linişte, iar acesta începu cu începutul.<br />
– Eram student la Paris când s-<br />
a anunţat un concurs de mers pe jos<br />
în jurul lumii şi atunci împreună cu<br />
alţi trei colegi, tot români, am<br />
hotărât să ne încercăm norocul.<br />
Era Dumitru Dan, globe-trotterul<br />
român, campionul mondial ce<br />
se afla acum în acea aglomeraţie, într-o<br />
mulţime neimportantă, egoistă<br />
şi avidă de un spaţiu cât mai confortabil,<br />
plină de existenţa neghioabă<br />
a anonimatului, care îşi dădea cu<br />
presupusul în sus şi în jos, iar ei<br />
bineînţeles se situau pe un loc privilegiat<br />
în eul lor anonim şi cu existenţa<br />
comună. Şi iată că dintr-o dată<br />
un astru se reaprinde şi lumina ce o<br />
radiază face linişte şi stârneşte admiraţie<br />
şi ascultare. Şi ca şi cum nu s-ar<br />
fi întâmplat nimic, natural şi fără<br />
prejudecată a povestit tot drumul pe<br />
unde a călătorit ce greutăţi a întâmpinat,<br />
cum a fost părăsit de cei<br />
trei prieteni care au fost răpuşi de<br />
greutatea traseului, cum a fost întâmpinat<br />
de oameni pe cele cinci<br />
continente, de prinţi, prinţese, regi şi<br />
regine, ce s-au întrecut să-l invite la<br />
recepţii şi să-l răsplătească cu<br />
diplome şi medalii. Lejeritatea cu<br />
care povestea şi naturaleţea pe care o<br />
degaja păreau ca un nimb ce impunea<br />
respect pentru ceea ce era<br />
lumea imensă pe care o văzuse, pe<br />
care o admirase şi care îl adoptase<br />
fără prejudecăţi, fără resentimente.<br />
Câte sute de perechi de opinci a<br />
38 Almanah 2011