You also want an ePaper? Increase the reach of your titles
YUMPU automatically turns print PDFs into web optimized ePapers that Google loves.
230<br />
Andrei Makine<br />
noapte cu promoroacă. Vocea ei a răsunat parcă departe de conversaţia lor.<br />
Aerul se încălzise într-atît, încît locatarii lăsau adesea ferestrele deschise şi astfel, într-o zi, cînd înconjura<br />
clădirea, a auzit involuntar cîteva cuvinte. A recunoscut fară dificultate vocea infirmierei,<br />
o voce totuşi neobişnuită, aproape veselă.<br />
— lar şalul acesta, spunea ea, e absurd, mi-l oferă ca o regină servitoarei sale! Voi avea mare<br />
nevoie de el pe căldura asta, cu siguranţă...<br />
o altă voce, a directoarei, îşi dădea părerea, mai puţin clară... Ea a grăbit pasul de teamă să nu fie<br />
văzută, perplexă, descumpănită, cu un murmur inconştient pe buze: „Ce neadevăr! I-am dat şalul în<br />
plină iamă..." Apoi s-ă liniştit şi, amintindu-şi vocea vioaie, surescitată a infirmierei, şi-a spus că,<br />
ciu-dat, în rău şi în răutate se putea găsi fără efort o<br />
fericire imediată şi chiar mult mai variată decît în bine...<br />
La cîteva zile după aceea, cînd închidea uşa bi-bliotecii, a auzit în fundul coridorului, ca un ecou<br />
şuierător: „Hîrş-ş-ş!"<br />
Totul o orbea, o asurzea, o răscolea în lumea plină de lumină şi de zgomote. Asurzitoare a fost şi<br />
părerea „doctorului-între-noi", pe care l-a întîlnit într-o zi în oraş. A vorbit zîmbind, sigur de el,<br />
privind-o insistent, fără să-şi ascundă curiozitatea. După el („în primul rînd", spunea el îndoindu-şi<br />
un deget), starea fiului ei nu era gravă, toţi doctorii francezi erau nişte „panicarzi" (alt deget<br />
îndoit), dar mai ales (al treilea deget îndoit, cu un zîmbet exagerat) nu trebuia să-şi piardă bucuria<br />
de a trăi. Tonul lui a mirat-o. A desluşit un sens evaziv în cuvintele cu care o îmbărbăta. Era<br />
îmbrăcat cu o eleganţă pe care ea a considerat-o agresivă şi aproape extravagantă pe strada aceea<br />
modestă (papionul,<br />
Crima Olgai Arbelina 231<br />
costumul care i se mula pe trupul îndesat, pantofii negri cu vîrf ascuţit), dar totul îi părea acum<br />
agresiv şi ciudat în viaţa care se reînnoia. Şi apoi, el avea obiceiul să glumească chiar şi în timpul<br />
operaţiilor...<br />
Fiul ei s-a schimbat mult. Existenţa lui de ado-lescent invizibil se transforma într-o absenţă bătătoare<br />
la ochi, într-o stare de asediu demonstrativă, pe care, oricum, ea nu îndrăznea să i-o curme...<br />
într-o seară, el se afla în bucătărie în momentul în care ea se întorcea acasă de la Hoardă. în bucătărie...<br />
Probabil că a ghicit ce însemna asta pentru ei. I-a auzit paşii pe trepte şi s-a năpustit în<br />
camera lui cu un elan atît de frenetic, a zburat de-a lungul coridorului cu o grabă atît de disperată,<br />
încît ea a simţit în inişcarea aerului lăsat de fuga aceea un suflu al hăului pe care-l purta în el.<br />
Hăul acela s-a căscat în mijlocul unei zile de mai calde, aproape văratice...<br />
Sosirea lunii mai era neverosimilă. Venită brusc, în timp ce ea se simţea încă în februarie sau, cel<br />
mult, în martie, luna aceea a fost fierbinte, iar loca-tarii Hoardei, care în ajun mai vorbeau încă de<br />
iarna fără precedent, citau acum ziarele în care se promitea „o vară timpurie şi toridă"...<br />
Şi mai de necrezut era pînda înnebunită, chinui-toare, pe după crengile sălciilor, lîngă ruinele<br />
podu-lui. Ea era acolo, ascunsă, cu ochii răniţi de ceea ce vedea prin unduirea crengilor. Pe una din<br />
grinzile de oţel, la cîţiva metri de rîu, se ridicau trei trupuri tinere în costume de baie. Unul cîte<br />
unul săreau în apă, plonjînd printre blocurile de beton care-şi iţeau armătura ruginită... A desluşit<br />
silueta fiului ei printr-o violentă senzaţie de fragilitate pe care o iradia trupul acela foarte alb, zvelt<br />
şi atît de diferit de celelalte două, înroşite de soare, cu picioare cam strîmbe şi scurte, trupuri ce<br />
prefigurau statura masculină obişnuită. Cînd, înainte de a plonja, se legăna uşor pe grindă, semăna<br />
cu o statuie lungă de ghips, care se înclina periculos şi cădea... „E cel mai frumos", a strigat