Create successful ePaper yourself
Turn your PDF publications into a flip-book with our unique Google optimized e-Paper software.
CUVÂNT CĂTRE CREŞTINII ORTODOCŞI<br />
DESPRE<br />
FENOMENUL SATANIST<br />
1<br />
Preot Ioan<br />
Iubiţi credincioşi,<br />
Trăim în secolul despre care Andre Malraux spunea că fie va fi<br />
religios, fie nu va fi deloc. Cu toate că au trecut 14 ani de la revoluţia<br />
care în 1989 ne-a adus printre altele şi libertatea religioasă, pe lângă<br />
românii care s-au întors cu faţa către Dumnezeu, grefat pe fondul<br />
lipsei de cunoştinţe religioase în primul rând şi mai apoi al<br />
sentimentelor de eşec sau ratare şi al dezechilibrelor psihice, într-o<br />
ţară ocrotită de Dumnezeu din anul 40 d.Hr. încoace şi binecuvântată<br />
cu peste 360 de Sfinte Mănăstiri, mii de Sfinte Biserici Ortodoxe, a<br />
apărut „Gaşca lui Aghiuţă“ - SATANIŞTII.<br />
Aceşti tineri, mândri că sunt satanişti, din<br />
dorinţa de a nu se supune regulilor de nici un<br />
fel (şi în primul rând celor 10 porunci<br />
dumnezeieşti), adoptă atitudini diametral<br />
opuse, cât mai exagerate (cruzime şi<br />
intoleranţă), fiind aşadar în totală discordanţă<br />
cu religia creştină (căreia de fapt îi aparţin prin Taina Sfântului<br />
Botez), care îndeamnă la iubire şi pace.
Fenomenul <strong>satanist</strong>: evoluţie şi situaţie actuală<br />
„Confundându-se cu sectele religioase (după raportul S.R.I. în<br />
România sunt peste 1000 de secte, ziarul Libertatea 29.09.2004.),<br />
satanismul este una dintre cele mai bine organizate reţele care<br />
proliferează traficul de droguri şi crima organizată ... S.R.I.<br />
atrage atenţia că, în momentul de faţă, la noi în ţară activează 23<br />
de grupări <strong>satanist</strong>e, mişcarea încercând să se extindă“.<br />
(„ULTIMA ORĂ“ nr. 671 din 18 iunie 2001). Modul în care mass<br />
media abordează <strong>fenomenul</strong> <strong>satanist</strong> continuă să fie, marcat de<br />
numeroase confuzii şi inexactităţi.<br />
Câteva repere<br />
Închinarea la Diavol, la spiritele Răului este practicată din timpuri<br />
imemoriale, fiind adesea asociată cu practici magice (vrăjitorie,<br />
ghicit). Ritualuri satanice ancestrale, transfigurate folcloric,<br />
supravieţuiesc până în zilele noastre în colectivităţi restrânse sau chiar<br />
ca tradiţii de clan - invocarea demonilor apelor de către practicantele<br />
pretinsei magii «albe» ori festivalul de la Brăneşti-Ilfov, cu ai săi<br />
«cuci răi» imortalizaţi de pictura Margaretei Sterian, fiind exemple<br />
binecunoscute (nu întâmplător la Brăneşti s-a înregistrat prima<br />
sinucidere <strong>satanist</strong>ă din ţara noastră). Totuşi, nu trebuie confundate<br />
practicile satanice folclorice cu satanismul.<br />
La fel, nu trebuie confundat luciferismul cu satanismul. Unii<br />
pretinşi „specialişti“ situează momentul naşterii satanismului modern<br />
la sfârşitul secolului al XIX-lea, întemeietorul acestei doctrine fiind<br />
considerat ocultistul american Albert Pike. Sistematizând dogmatic<br />
credinţe luciferice multimilenare, cel în cauză a formulat, la 4 iunie<br />
1889, în celebrele sale „INSTRUCŢIUNI“, dogma divinităţii lui<br />
Lucifer: „Lucifer, zeul luminii, luptă împotriva lui Adonai, Zeul<br />
Bibliei; Lucifer este adevăratul dumnezeu“. Faptul că Albert Pike<br />
este şi autorul lucrării „DOGMĂ ŞI RITUAL“, bază a Ritului Scoţian<br />
Antic şi Acceptat al Masoneriei Universale, este speculat în sensul că<br />
masoneria ar avea un caracter „<strong>satanist</strong>“.<br />
Satanismul modern a fost de fapt întemeiat cu opt decenii după<br />
Albert Pike, de un fost saltimbanc, devenit inapt pentru profesia de<br />
circar ca urmare a consumului de droguri - Anton (Antal) Szandor<br />
2
LaVey. În 1969, el a redactat un fel de catehism satanic („BIBLIA<br />
SATANICĂ“), care nici măcar nu are caracter teologic, ci se<br />
limitează la parafrazarea rudimentară şi blasfematorie a unor<br />
fragmente de text biblic.<br />
Conştient de lipsa totală de valoare teologică sau ezoterică a<br />
«operei» sale, LaVey nici nu a formulat pretenţia că «BIBLIA<br />
SATANICĂ» ar fi produsul vreunei «revelaţii» (fie ea şi<br />
diavolească), drept care şi-a asumat statutul de autor, acumulând o<br />
avere considerabilă din copyright-ul respectivei lucrări. Mai mult,<br />
pentru a-şi proteja de fisc aceste venituri, în 1970 LaVey s-a pus sub<br />
protecţia permisivei legislaţii americane referitoare la culte, întemeind<br />
în California prima Biserică a lui Satan («CULTUS SATANAS»).<br />
Totuşi, în absenţa unui conţinut teologic coerent şi a unei dogmatici<br />
demne de acest nume, satanismul nu este cult şi nici măcar sectă, ci un<br />
curent spiritualist (în sens larg) de orientare anomică (termen<br />
provenit din limba greacă şi consacrat în sociologie, anomia<br />
desemnează «absenţa de norme» - morale, sociale, religioase) cu<br />
manifestări antisociale.<br />
Excepţionalul succes financiar al iniţativei pretins „cultice“ a<br />
fostului saltimbanc poate fi explicat nu numai prin fondul preexistent<br />
de anomie socială din acei ani, ci şi prin alte implicaţii, mai puţin<br />
afişate, ale satanismului de rit LaVey.<br />
America deceniului al şaptelea al secolului trecut era marcată de o<br />
evoluţie dramatic ascendentă a consumului de droguri în mediile de<br />
tineret. Pe bună dreptate, anturajele implicate în narcotrafic, formate<br />
din clanuri ale criminalităţii transfrontaliere, au descoperit în teoriile<br />
nihiliste, imorale ale lui LaVey o „justificare“ pseudo-cultică de<br />
natură să faciliteze racolarea unor medii de tineret la consumul de<br />
droguri - practică pe care Biserica lui Satan a început să o promoveze<br />
cu stăruinţă, sub pretextul că ar fi „indispensabilă comuniunii cu<br />
Duhurile Întunericului“.<br />
Numărul mare de „satanişti“ arestaţi sau condamnaţi pentru<br />
deţinere şi comercializare de droguri constituie o dovadă indirectă că,<br />
dincolo de pospaiul „cultic“, extinderea satanismului de sorginte<br />
LaVey s-a făcut şi cu implicarea clanurilor crimei organizate<br />
transfrontaliere, semnificative fiind şi tirajele înregistrate, în anii<br />
1970, de „BIBLIA SATANICĂ“, a cărei traducere, tipărire şi difuzare<br />
în milioane de exemplare nu poate fi explicată decât prin masive<br />
3
subvenţii ce nu puteau proveni din rândurile declasaţilor social cărora<br />
lucrarea li se adresează.<br />
Aceasta însă nu justifică afirmaţia că satanismul ar fi una dintre<br />
cele mai bine organizate reţele care proliferează<br />
traficul de droguri şi crima organizată. În primul rând,<br />
satanismul nu are coerenţa unei „reţele“, în cadrul<br />
<strong>fenomenul</strong>ui <strong>satanist</strong> coexistând mai multe grupări<br />
concurente. Astfel, în mediile marginale ale „culturii<br />
hippye“ au luat fiinţă, în anii de glorie, ai generaţiei<br />
„Flower - Power“ (vezi imaginea din dreapta şi<br />
semnul <strong>satanist</strong>, adică crucea cu braţele frânte, făcută<br />
din flori...), zeci de asociaţii şi grupări care, profitând de legislaţia<br />
californiană a acelor ani, se declarau „cultice“.<br />
În al doilea rând, activităţile acestor grupări (în cea mai mare<br />
parte dispărute) nu pot fi asimilate crimei organizate, rezumându-se la<br />
„rituri“ care mai de care mai exotice, agrementate cu practici sexuale<br />
situate mult dincolo de limita moralei şi chiar a bunului simţ. De<br />
altfel, nici o grupare criminală care „se respectă“ nu ar accepta în<br />
rândurile sale declasaţi drogaţi şi fără căpătâi, adepţi ai necrofiliei,<br />
zoofiliei şi onaniei în grup, pur şi simplu, ar fi prea riscant. A califica<br />
satanismul drept „cult“, „reţea a crimei organizate“ ori „grupare<br />
anarhistă“ înseamnă a-i acorda un credit pe care în nici un caz nu-l<br />
merită, fie şi datorită faptului că principala preocupare a sataniştilor<br />
este de a se distruge pe sine prin practici înjositoare şi inumane, faţă<br />
de care alte forme de sinucidere par de-a dreptul „elevate“...<br />
Evident, organele de ordine publică şi siguranţă naţională din<br />
ţările afectate nu puteau asista pasive la evoluţia ascendentă a acestui<br />
fenomen anomic în mediile de tineret. Măsurile luate s-au concentrat<br />
însă la nivelul adevăratelor reţele ale crimei organizate, care<br />
aprovizionau cu droguri anturajele <strong>satanist</strong>e.<br />
Măsurile nu au întârziat să dea rezultate, în anii 1990 <strong>fenomenul</strong><br />
înregistrând, în Occident, o involuţie generală - cel mai ilustrativ<br />
exemplu fiind dispariţia comunităţii <strong>satanist</strong>e întemeiată de LaVey,<br />
după moartea acestuia, pe fondul disputelor dintre urmaşii săi. Cu<br />
totul alta a fost însă situaţia în Europa Centrală şi de Est - inclusiv în<br />
România.<br />
4
De unde vine numele de diavol, de satana?<br />
Numele de diavol vine din limba greacă şi se traduce cu<br />
învrăjbitor, calomniator, ispititor, fiind un spirit rău care dezbină pe<br />
om de Dumnezeu şi care inspiră ură, perfidie şi<br />
minciună între oameni. Este cunoscut şi sub numele<br />
ebraic „satana“ (răul suprem, duşmanul lui<br />
Dumnezeu), prinţul Infernului sau împăratul<br />
dracilor.: „Atunci Iisus i-a zis: Piei, satano, căci<br />
scris este: «Domnului Dumnzeului tău să te<br />
închini şi Lui singur să-I slujeşti»“ (Matei 4:10).<br />
Cuvântul satanism provine din ebraicul Satanas. În<br />
Biblie, diavolul poartă şi denumiri care arată<br />
lucrările sale: pârâş, învinuitor (Apocalipsa 12:10), ispititor (Matei<br />
4:3), tatăl minciunii (Ioan 8:44), balaurul cel mare, şarpele, stăpân<br />
al puterilor văzduhului (Efeseni 2:2) sau chiar prinţ al veacului<br />
acestuia (2Corinteni 4:4).<br />
Alte nume date Satanei: Lucifer, Belzebuth, Leviathan sau,<br />
popular: dracul, necuratul, scaraoţchi, ucigă-l toaca, naiba, ducăse<br />
pe pustii...<br />
Îngerii căzuţi<br />
În Dicţionarul de cunoştinţe religioase, preotul prof. dr. Ene<br />
Branişte scrie despre îngerii căzuţi: „La început, toţi îngerii au fost<br />
în comuniune cu Dumnezeu, dar ulterior, abuzând de libertatea<br />
lor şi îndemnaţi de căpetenia lor, Lucifer, care a vrut să fie<br />
asemenea lui Dumnezeu, o parte dintre îngeri L-au părăsit pe<br />
Dumnezeu, Care i-a creat, şi căzând în păcatul nesupunerii şi<br />
mândriei, şi-au pierdut puritatea şi vrednicia demnităţii<br />
corespunzătoare firii şi menirii lor, devenind îngeri răi, diavoli“.<br />
Sfântul Ioan Damaschin spune: „ Dintre toate puterile cereşti,<br />
întâistătătorul cetei celei mai de jos (Lucifer), satana, nu a fost<br />
făcut rău prin natură, ci a fost bun, a fost făcut spre bine şi nu<br />
avea nici cea mai mică urmă de răutate, cu toate acestea n-a<br />
suferit luminarea şi cinstea pe care Creatorul i-a dăruit-o, ci, prin<br />
voinţa lui liberă, s-a mutat de la starea sa naturală la o starea<br />
contrară naturii sale şi s-a ridicat împotriva lui Dumnezeu, Care<br />
l-a făcut, voind să se împotrivească Lui... Mulţimea nenumărată<br />
5
de îngeri, aşezaţi sub ascultarea lui, s-a dezlipit, a urmat lui şi a<br />
căzut împreună cu el. Aşadar (demonii), cu toate că erau de<br />
aceeaşi natură cu îngerii, totuşi au devenit răi, înclinându-şi de<br />
bună voie voinţa lor, de la bine spre rău“. Aceşti îngeri căzuţi,<br />
diavolii, au fost pedepsiţi de Dumnezeu, Care i-a alungat din lumina<br />
feţei Sale, aruncându-i în întunericul cel veşnic, în împărăţia iadului,<br />
după cum spune Mântuitorul: „Am văzut pe satana ca un fulger<br />
căzând din cer“ (Luca 10:18). Sfântul Apostol Pavel scrie într-una<br />
din Epistolele sale: „Dumnezeu n-a cruţat pe îngerii care au<br />
păcătuit, ci, legându-i cu legăturile întunericului în iad, i-a dat să<br />
fie păziţi spre judecată“ (2 Petru 2:4). Această cădere a însemnat<br />
rupere definitivă de Dumnezeu, împietrire în rău, pentru care nu mai<br />
este posibilă nici pocăinţa, nici mântuirea, aşa cum spune Sfântul<br />
Ioan Damaschin: „Ceea ce este moartea pentru oameni, aceea este<br />
căderea pentru îngeri. După cădere ei nu mai au posibilitatea<br />
pocăinţei, după cum nu o au nici oamenii după moarte“. Această<br />
posibilitate a pocăinţei s-a pierdut pentru totdeauna pentru diavol,<br />
după ce, păcatul mândriei i-a adus căderea; a păcătuit şi prin invidie,<br />
căci a ispitit pe om, creatura lui Dumnezeu, pură şi fericită iniţial,<br />
pentru a-l face să păcătuiască şi să-şi piardă astfel fericirea şi curăţia<br />
în care fusese creat să trăiască. Fiindcă urăşte adevărul şi face totul<br />
împotriva lui Dumnezeu, diavolul este caracterizat, în numeroase texte<br />
ale Noului Testament, ca „tatăl minciunii“, căci „de la început a<br />
fost ucigător de oameni şi nu a stat întru adevăr, pentru că nu este<br />
adevăr întru el...căci este mincinos şi tatăl minciunii“ (Ioan 8:44),<br />
ca „cel ce înşală pe toată lumea“ şi pe care Arhanghelul Mihail şi<br />
îngerii lui l-au aruncat din cer: „Mihail şi îngerii lui au pornit<br />
război... şi a fost aruncat balaurul cel mare, şarpele cel de demult,<br />
care se cheamă diavol şi satana cel ce înşală pe toată lumea...“<br />
(Apocalipsa 12:7-9), cel care şi pe Iisus a încercat să-L ispitească“<br />
(Luca 4:3-13).<br />
Biblia <strong>satanist</strong>ă şi principiile sale<br />
Biblia <strong>satanist</strong>ă publicată de Anton Szandor LaVey în 1970 este<br />
o parafrazare, o răsturnare intenţionată a textului biblic autentic.<br />
Conţinutul dogmatic al lucrării fostului saltimbanc nu depăşeşte<br />
pe acela al unor mai vechi parafrazări antiteiste ale Bibliei (de genul<br />
6
„Biblia hazlie“), fiind aproape nul, întrucât se limitează la<br />
„porunci“de genul „Nu ai voie să crezi în Dumnezeu, pentru că lumea<br />
este a mea şi voi considera credinţa ta ca un<br />
păcat“ ori „Fă-ţi un idol şi închină-te lui în<br />
fiecare duminică“. Această însăilare de<br />
fragmente grosolan pastişate se limitează, în<br />
fond, la negarea tuturor valorilor sociale, de la<br />
credinţa în Dumnezeu şi până la morala<br />
minimală. Biblia neagră conţine ritualuri<br />
satanice, ceremonia închinării la diavol şi pe<br />
copertă are o cruce întoarsă cu capul în jos<br />
sau o stea cu cinci colţuri (pentagrama). Biblia lui Satan este pentru<br />
biserica satanică un fel de catehism (adică învăţătură de credinţă<br />
<strong>satanist</strong>ă), pentru autor este o afacere profitabilă, pentru clanurile<br />
criminalităţii, ale traficului de droguri şi carne vie este un mijloc de<br />
racolare a tineretului în astfel de practici.<br />
Există Biblia hazlie?<br />
Da, există, după cum există o evanghelie <strong>satanist</strong>ă şi o liturghie<br />
neagră. Fotografia coperţii acestei Biblii se poate vedea<br />
în imaginea din partea stângă. Autorul ei este L. Taxil.<br />
Biblia hazlie a fost tipărită la Bucureşti, în anul 1962,<br />
Editura Politică (desigur sub „strălucita“ îndrumare a<br />
Partidului Comunist Ateu Român). Biblia hazlie este o<br />
parodie a Bibliei adevărate şi de aceea, ca preot<br />
creştin ortodox, îndemn pe toţi cei cărora le va<br />
cădea în mână să nu citească din ea nici măcar un<br />
cuvânt, pentru că ea nu este decât o blasfemie, adică o batjocură<br />
de nedescris la adresa cuvântului sfânt pe care îl conţine Biblia<br />
cea adevărată. Această biblie hazlie trebuie să aibă o singură<br />
destinaţie: FLĂCĂRILE FOCULUI!<br />
Biserica lui Satan<br />
Anton Szandor LaVey, în anul 1970, a înfiinţat la San<br />
Francisco, Biserica lui Satan şi s-a încoronat ca Papa cel Negru.<br />
7
Biserica lui Satan practică liturghia neagră care este exact inversul<br />
celei creştine, adică este plină cu ritualuri dominante de magie neagră,<br />
practici pornografice, droguri, sex. Printre principiile propovăduite se<br />
numără violenţa instinctuală, intoleranţa. Se încearcă propagarea<br />
proxenetismului, a consumului de droguri, a anarhiei. Împărtăşirea<br />
satanică reprezintă un sacrificiu adus demonilor şi lui Satan, ca formă<br />
de adoraţie.<br />
Adepţii acestui cult respectă un calendar impus de idolul lor.<br />
Calendarul anulează anii dinaintea naşterii lui LaVey, Îngerul Negru.<br />
Prin pactul pe care sataniştii îl încheie cu biserica lor, sunt<br />
obligaţi la sinucideri, crime si apostazie (apostazie = lepădarea de<br />
Dumnezeu). În timpul ritualurilor, discipolii consumă droguri pentru a<br />
fi capabili să depăşească momentele sângeroase ale sacrificiului<br />
suprem, dar şi orgiile sexuale. Potrivit literaturii de specialitate,<br />
sataniştii comit chiar crime, ca jertfe închinate lui Satan, şi anual, la<br />
încheierea unui an satanic şi începerea altuia nou, stabilesc o persoană<br />
care trebuie să fie sacrificată, iar sângele este colectat într-un pocal din<br />
care, într-o ceremonie specială, se împărtăşesc cei 12 apostoli<br />
(apostoli ai satanei). Singurii care nu fac decât să privească şi să dea<br />
indicaţii sunt şefii cultelor, care nu se droghează şi nu fac sacrificii<br />
umane sau de animale. Alte asociaţii şi grupări <strong>satanist</strong>e sunt:<br />
BISERICA FRĂŢIEI SATANICE, BISERICA SATANISTĂ DE<br />
RIT NETHILUN, ORDI TEMPLI SATANAS, FRĂŢIA<br />
BERBECULUI, ORDINUL BERBECULUI NEGRU ETC.<br />
Rugăciunea <strong>satanist</strong>ă<br />
„În numele lui Lucifer, al Iadului şi al celorlalţi îngeri negri.<br />
Tatăl nostru care eşti in iad, mărească-se numele tău, precum în<br />
iad aşa şi pe pământ. Păcatul cel de toate zilele dă-ni-l nouă astăzi<br />
şi du-ne pe noi în ispită şi învaţă-ne de rău. Ave Satan!“<br />
Jurământul în numele Satanei:<br />
1. VOI FURA!<br />
2. VOI ÎNŞELA!<br />
3. VOI TRĂDA!<br />
4. CHIAR VOI UCIDE DE VA FI NEVOIE!<br />
5. VOI FI IPOCRIT!<br />
6. VOI FI MESCHIN!<br />
8
Simboluri<br />
Simbolistica <strong>satanist</strong>ă a făcut carieră în ultimii ani printre tinerii<br />
adepţi.<br />
PENTAGRAMA. Pentagrama stilizează chipul Fiarei, cele două<br />
coarne, mustăţile şi barba, iar în mijloc, imaginea stilizată a Marelui<br />
Ţap. Este cel mai cunoscut simbol al acestei secte<br />
şi reprezintă stăpânirea lui Satan peste întreaga<br />
lume. Toate aceste simboluri se asociază cu<br />
rugăciunea <strong>satanist</strong>ă, în fapt o adaptare a<br />
rugăciunii creştine „Tatăl nostru“. Cele mai<br />
frecvente simboluri folosite sunt: capul de mort,<br />
scheletul uman, şarpele, capul de ţap, cuţitul<br />
cu sânge, crucea inversată sau crucea lui Nero,<br />
crucea vieţii, cu ansă, crucea strâmbă, cu braţele întoarse, un<br />
insemn roman reprezentând înfrângerea credinţei creştine (un<br />
simbol mai rar întâlnit la noi, steaua în cinci colţuri şi bineînţeles,<br />
teribilul 666, numărul satanic, semnul Fiarei apocaliptice.<br />
TRIUNGHIURILE. Triunghiul este unul din cele mai folosite<br />
simboluri satanice. Dacă triunghiul are vârful în jos reprezintă zeitatea<br />
şi se numeşte „Deity’s Triangle“ sau „Water Triangle“. Când<br />
triunghiul are vârful în sus semnificaţia lui este „Omul divin“,<br />
„Perfecţiunea“. Referitor la omul divin şi la perfecţiunea lui, J. D.<br />
Buck în lucrarea sa „Mystic Masonery“ afirma blasfemiator: „Este<br />
mult mai important ca omul să încerce să devină Hristos decât să<br />
creadă că Iisus era Hristos“. Folosesc această formă geometrică cu 3<br />
laturi în mod constant.<br />
HEXAGRAMA. Hexagrama este alcătuită din unirea celor două<br />
triunghiuri, încât să formeze o stea cu 6 colţuri, cunoscută sub numele<br />
de „Sigiliul lui Solomon“. Acest simbol este „Steaua lui David“<br />
contrafăcută. Hexagrama conţine semnul „666“<br />
este considerată a fi cel mai puternic simbol al lui<br />
Satan şi este folosită de toţi vrăjitorii, magicienii,<br />
sataniştii, ocultiştii. Prima grupă de 6 este alcătuită<br />
din laturile triunghiului aflate în direcţia acelor de<br />
ceasornic, a doua grupă este alcătuită din laturile<br />
opuse direcţiei acelor de ceasornic, iar ultima, din<br />
părţile hexagonului din interior. Vrăjitorii credeau că este forma labei<br />
9
unui demon numit trud şi era folosită în ceremonii pentru a-l chema<br />
sau a-l ţine departe.<br />
PIRAMIDA. Piramida este îndrăgită de toţi sataniştii pentru că<br />
reprezintă treimea păgână: Satan, Antihrist şi Falsul Profet.<br />
Ritualuri. Ritualul satanic al oglinzii<br />
Nicoleta Ilie din Satul Mare, în vârstă de 20 de ani a auzit din<br />
bătrâni că dacă în ziua de Bobotează ţine post negru şi-şi pune sub<br />
pernă o crenguţă de busuioc din mănunchiul preotului, îşi va visa<br />
ursitul. Nu l-a visat pe viitorul soţ, dar o prietenă s-a arătat interesată<br />
de problema ei şi i-a propus să ia parte la un ritual satanic. Din<br />
nefericire, Nicoleta i-a acordat toată încrederea prietenei ei, deşi ştia<br />
că aceasta se droghează şi se prostituează. Conform indicaţiilor<br />
prietenei, Nicoleta a luat o oglindă<br />
şi a aşezat-o pe covor, a pus un<br />
crucifix cu Iisus deasupra, dar cu<br />
faţa spre oglindă, apoi a aprins 4<br />
lumânări luate de la un mort. A<br />
făcut incantaţia respectivă către<br />
puterile din oglindă şi a picurat<br />
câţiva stropi de sânge pe aceasta. În<br />
clipa următoare a auzit un şuierat<br />
prelung şi a leşinat. Când şi-a<br />
revenit era foarte speriată. Auzea o respiraţie grea, ceva care nu avea<br />
nimic omenesc şi de fiecare dată când adormea avea un coşmar<br />
îngrozitor: visa un tânăr frumos necunoscut, care se apropia de ea.<br />
Când voia să o apuce de mână faţa lui căpăta un aspect îngrozitor.<br />
Încerca să fugă, dar nu putea, iar el râdea şi-i spunea că nu are<br />
cum să fugă pentru că este mireasa lui. Timp de o săptămână fata a<br />
fost terorizată de acest coşmar. Cum închidea ochii îi apărea în vis<br />
creatura monstruoasă. Până la urmă Nicoleta a apelat la un preot care a<br />
îndemnat-o să meargă cu consecvenţă la Sfânta Biserică, să postească,<br />
să se roage mult şi să participe la Sfântul Maslu. (Evenimentul Zilei,<br />
21.09.2003, pag.3).<br />
10
Penetrarea <strong>fenomenul</strong>ui <strong>satanist</strong> în România<br />
Marile transformări geopolitice ale anului 1989 au deschis noi<br />
pieţe narcotraficului, a cărui expansiune, însoţită de extinderea<br />
<strong>fenomenul</strong>ui <strong>satanist</strong> şi a subculturii Heavy Metal, a început mai întâi<br />
în cele mai dezvoltate dintre ţările Estului ex-socialist, unde tineretul<br />
dispunea de o anume solvabilitate.<br />
Primul val de expansiune a satanismului în Est<br />
(1990) l-a constituit formarea, pe filieră germană, a<br />
unor grupări <strong>satanist</strong>e în Ungaria, Polonia şi Cehia<br />
(Moravia). Urmărirea dinamicii consumului de<br />
droguri în aceste ţări şi, în special, compararea<br />
datelor din anii 1990 - 1991 cu cele din anii 1995 -<br />
1996 poate da o imagine sintetică asupra eficienţei<br />
pretextului „ritual“ în promovarea, printre adepţii<br />
satanismului, a consumului de droguri.<br />
Al doilea val de expansiune a început încă din 1991, când, cu<br />
sprijinul sataniştilor polonezi, iau naştere în Ucraina grupări de<br />
această factură, mai întâi în rândurile minorităţii poloneze (la Lvov),<br />
apoi extinzându-se în rândul tineretului din Kiev, Cernăuţi şi Tiraspol,<br />
ajungând în Rusia şi Basarabia, odată cu prăbuşirea URSS şi<br />
consolidarea noilor rute transcontinentale de trafic cu droguri, din<br />
Asia Centrală ex-sovietică spre pieţele de desfacere din Vest.<br />
S-a spus că „satanismul a intrat în România pe filieră<br />
ungară“, dar prima grupare <strong>satanist</strong>ă care a „sondat“ în 1992<br />
posibilitatea extinderii în România a fost grupul aşa-zişilor<br />
„galaxieni“ din Kiev, care se închinau „celor 33 de spirite astrale“<br />
sub conducerea unui fost ofiţer K.G.B., reangajat de grupările mafiote<br />
post-sovietice, cunoscut sub pseudonimul „Pater Disciplinarius“.<br />
În prima sa etapă, accesorii de tip <strong>satanist</strong> (CD-uri, publicaţii,<br />
amulete etc.) au fost difuzate pe teritoriul României preponderent de<br />
grupări ungare de această factură. Semnificativ în acest sens este<br />
faptul că primele concerte de „satanic trash“ şi „dead metal“ au fost<br />
susţinute, în ţara noastră, de formaţia ungară THE BELDAMN, cu<br />
prilejul turneului efectuat în mai multe oraşe din Transilvania. La<br />
acea dată, existau deja nuclee <strong>satanist</strong>e autohtone bine închegate, spre<br />
exemplu „Îngerii Morţii“ din Brăneşti - anturaj în care, la începutul<br />
anului 1993, s-a înregistrat şi un prim suicid ritual.<br />
11
Etapele <strong>fenomenul</strong>ui <strong>satanist</strong> în România<br />
„Epoca Romparkin“ (1993 - 1995)<br />
În etapa iniţială, <strong>fenomenul</strong> <strong>satanist</strong> a apărut în România în<br />
mediile de declasaţi - vagabonzi, aurolaci, boschetari, cerşetori. Pentru<br />
aceştia, practicile pretins „<strong>satanist</strong>e“ constituiau un accesoriu destinat<br />
să dea o brumă de „prestigiu“ sordidelor orgii heterosexuale, dar<br />
preponderent homosexuale agrementate de consumul masiv de spirt<br />
medicinal aditivat cu Romparkin şi „îndulcit“ cu antigel (mono -<br />
etilen - glicol, compus cancerigen).<br />
„Ritualurile“ erau pe măsura minţilor înceţoşate de aurolac ale<br />
participanţilor la aceste inoculări în grup cu maladii sexual<br />
transmisibile: onania colectivă, băutul sângelui de găină, dezgropatul<br />
de stârvuri. Semnele de apartenenţă la „clubul select“ al<br />
consumatorilor de intestine de pisică, erau „crucea lui Nero“ ( crucea<br />
întoarsă cu capul în jos), „crucea Vieţii“ (cu ansă), pentagrame<br />
(stele în cinci colţuri, evocând simbolul comunist) şi amulete<br />
macabre (în general, confecţionate din resturi de cadavre).<br />
Câtva timp, aceste practici au fost cantonate la ceea ce în limbaj<br />
colocvial se numeşte „drojdia societăţii“. Începând din 1994, s-au<br />
semnalat primele cazuri de prozelitism satanic în rândul unor elevi de<br />
liceu marcaţi de ratare şi eşec şcolar. Tinerii, în general semnalaţi şi<br />
cu alte „probleme“, de genul prostituţiei ori furturilor mărunte, s-au<br />
lăsat atraşi de anturajele de marginali, efectul fiind în general<br />
dezastruos.<br />
Astfel, în 1994, nucleul de boschetari „satanişti“ constituit la Dorohoi<br />
(jud. Botoşani) a reuşit să racoleze două eleve de liceu. Pentru a le<br />
convinge să participe la practicile orgiastice ale grupării (până atunci<br />
preponderent onaniste), celor două minore le-a fost administrat un<br />
amestec de frecţie „Carmol“ cu excremente de câine, care le-a adus în<br />
stare de comă alcoolică, fiind necesară spitalizarea de urgenţă pentru<br />
stabilizarea leziunilor hepatice şi cerebrale. Altă elevă, C. A., de la<br />
liceul „Grigore Ghica“ din Dorohoi, nu a mai putut fi recuperată<br />
neuro-psihic, sinucigându-se după puţin timp.<br />
Evoluţia <strong>fenomenul</strong>ui a fost relativ lentă, dar în 1995 nucleele de<br />
boschetari „satanişti“ din majoritatea marilor oraşe din Transilvania şi<br />
Banat reuşiseră să se insinueze în ariile marginale ale mediului şcolar.<br />
12
Epoca Anioşa (1995 - 1998)<br />
Evoluţia <strong>fenomenul</strong>ui <strong>satanist</strong> a intrat în atenţia mass media şi a<br />
marelui public odată cu «incidentul de la Constanţa» - astăzi<br />
considerat momentul iniţial al «Epocii Anioşa» (după numele unui<br />
canabis ieftin, dar caracterizat printr-o ridicată radioactivitate<br />
reziduală ca urmare a faptului că este cultivat în arii de pe Spaţiul Est<br />
mai puţin controlate de autorităţi, afectate de catastrofa de la<br />
Cernobâl). Printre primele nuclee <strong>satanist</strong>e care au aderat la consumul<br />
de droguri mai mult sau mai puţin infestate cu cesiu şi stronţiu s-a<br />
numărat gruparea aurolacilor cu sediul în canalele din zona Gării de<br />
Nord din Bucureşti, pompos denumită „Fraţii Stăpânului“,aflată în<br />
acel moment în conflict cu altă grupare similară bucureşteană,<br />
„Allzdam“ - de la „All is Damned“. Cei în cauză „reinvesteau“<br />
sumele obţinute prin prostituţie (în general homosexuală) în droguri<br />
venite pe diferite filiere nistrene, cărora principala gară bucureşteană<br />
le servea drept punct de escală. Treptat, la grupare au fost cooptaţi<br />
elevi de la liceele din Bucureşti, dar şi din alte localităţi.<br />
Prima „roire“ a nucleului bucureştean a avut loc înspre Constanţa,<br />
cu sprijinul a doi satanişti locali - D. Marius (zis „şacalul“), elev la<br />
Liceul «ENERGETIC», şi M. D. Andrei (zis „Hiena“), fără ocupaţie,<br />
care au acceptat să se implice în traficarea drogurilor vehiculate de<br />
emisari ai „Fraţilor Stăpânului“, revânzându-le în mediul elevilor de<br />
la liceele „ENERGETIC“, „TRAIAN“ şi „GEORGE CĂLINESCU“<br />
din Constanţa. Printre boschetarii constănţeni racolaţi s-au numărat<br />
Pintilie Horaţiu, fratele său, Pintilie Tiberiu, şi Andronache Cristinel -<br />
toţi fără ocupaţie, care, sub influenţa halucinogenelor, au săvârşit două<br />
crime abominabile (3 şi 8 mai 1995).<br />
Deşi mass media a acordat o atenţie aproape exclusivă acestui<br />
caz, în acea epocă penetrarea în medii <strong>satanist</strong>e a consumului de<br />
stupefiante ieftine şi radiotoxice făcea ravagii şi în alte zone ale ţării.<br />
Astfel, în noaptea de 5 spre 6 iunie 1996, doi boschetari satanişti din<br />
Buzău au efectuat o „descindere“ la domiciliul unui preot paroh din<br />
localitate. Vizibil sub efectul stupefiantelor, cei doi i-au solicitat<br />
preotului să-i spovedească întrucât au „spurcat“ icoanele. În urma<br />
refuzului preotului de a da curs cererii, respectivii au declarat că sunt<br />
„reprezentanţii Satanei“, iar în cazul în care va anunţa organele de<br />
poliţie îl vor ucide atât pe el cât şi familia sa. De fapt, nu era nevoie de<br />
13
această ameninţare. Cei doi erau deja „în atenţie“, amânarea măsurilor<br />
cuvenite fiind determinată doar de necesitatea identificării întregului<br />
anturaj.<br />
De fapt, în România se repeta „scenariul“ care se derulase deja, în<br />
anii 1970, în S.U.A. şi Europa de Vest, iar în anii 1990 - 1992 în<br />
Europa Centrală. Exponenţii crimei organizate transfrontaliere căutau<br />
noi debuşee pentru drogurile invandabile pe pieţe mai avizate ori<br />
„pretenţioase“. De la boschetari şi aurolaci, <strong>fenomenul</strong> <strong>satanist</strong> s-a<br />
deplasat spre rockerii din discotecile dubioase (mai mult sau mai puţin<br />
prostituaţi hetero sau homosexuali) şi spre tinerii gravitând la<br />
periferia adevăratei lumi interlope (în general ca „ginitori“ ori<br />
„ciorditori“, „penalişti“ în devenire).<br />
În unele cazuri, personajele sunt de-a dreptul pitoreşti - spre<br />
exemplu D. G., poreclit „PARANOIA“, care bate rockotecile<br />
constănţene cu Biblia Satanică la subraţ, încercând să convingă turiştii<br />
„să-şi piardă sufletele“, ori Nagy R., care a contactat presa din<br />
Miercurea-Ciuc, anunţându-şi calitatea de „purtător de cuvânt al<br />
sataniştilor din judeţ“. În alte cazuri, este vorba de psihopaţi<br />
periculoşi - spre exemplu un anume D.R. Mihai din Cernavodă,<br />
condamnat la închisoare pentru furt calificat, cu suspendarea<br />
executării pedepsei, care, în cadrul întrunirilor pe care le organiza în<br />
Cimitirul Ortodox din oraş (în locul cunoscut sub numele „La Cavoul<br />
lui Farmache“), incita adepţii la omor şi sinucidere. Una dintre<br />
tinerele aflate sub influenţa sa, C. V., i-a urmat îndemnurile, încercând<br />
să se sinucidă (a fost salvată în ultimul moment). Mai puţin norocoasă<br />
a fost altă membră a grupului, care şi-a „reuşit“ sinuciderea în aprilie<br />
1997. Evoluţia a fost mai rapidă, astfel încât în perioada 1995 - 1997<br />
au luat fiinţă grupări <strong>satanist</strong>e în 23 de judeţe: Argeş, Arad, Alba,<br />
Bacău, Botoşani, Buzău, Caraş-Severin, Constanţa, Covasna, Cluj,<br />
Dâmboviţa, Gorj, Iaşi, Ilfov, Harghita, Hunedoara, Mureş, Neamţ,<br />
Prahova, Sălaj, Sibiu, Teleorman, Tulcea şi Municipiul Bucureşti. În<br />
pofida accelerării evoluţiei <strong>fenomenul</strong>ui, nu a fost nevoie de cine ştie<br />
ce metode informative pentru o cunoaştere aprofundată a situaţiei.<br />
Labilitatea psihică a celor implicaţi, faptul că mediile interlope<br />
respective sunt oricum în atenţie, dar şi delaţiunile stimulate de orgolii<br />
mărunte fac ca la cel mult două săptămâni după aderarea la o grupare<br />
<strong>satanist</strong>ă, numele celui în cauză să apară pe calculatoare. Numai două<br />
exemple dintre zecile de cazuri similare: liderul <strong>satanist</strong> din Piatra<br />
14
Neamţ, Alexandru I., s-a prezentat în iulie 1995 la primăria din<br />
localitate, unde a relatat că solistul unei formaţii „Metal“ locale, Ady<br />
B., a reuşit să-şi constituie un nucleu satanic alcătuit din circa 100 de<br />
adepţi (elevi la liceele „Calistrat Hogaş“, „Petru Rareş“ şi Liceul de<br />
Artă din oraş; lista era în cea mai mare parte exactă). Pretextâând că<br />
adepţii lui Ady B. sunt „membri ai unei disidenţe satanice<br />
periculoase“, cel în cauză a declarat că intenţionează să constituie o<br />
„filială oficială a adevăratei Biserici a Satanei“ şi a solicitat primăriei<br />
să-i atribuie drept sediu Catedrala Domnească „Sfântul Ioan“ din<br />
localitate!<br />
În mod similar, în perioada 1993 - 1995, E. Adrian îşi aroga<br />
calitatea de „şef al sataniştilor din Râmnicu Sărat“, judeţul Buzău.<br />
Reclamat de alţi pretendenţi la acest „titlu“, i s-a înaintat dosar la<br />
Parchet privind săvârşirea unor infracţiuni prevăzute de art. 19 din<br />
Legea 51/1991. A beneficiat de oarecare clemenţă, colaborând<br />
impecabil cu organele de anchetă, în special în elucidarea activităţii<br />
altui <strong>satanist</strong> din zonă, cunoscut sub porecla „GAZA“ (cel care, de<br />
altfel, îl reclamase „anonim“). La fel de cooperanţi cu organele de<br />
ordine publică s-au dovedit a fi R. I. - „lider al sataniştilor din<br />
cartierul Micro IV Târgovişte“, B. Emil - luat la întrebări după ce doi<br />
satanişti din judeţul Gorj s-au sinucis, E. Gyula - lider <strong>satanist</strong> din<br />
Harghita (surprins în timp ce se juca cu un revolver), N. Marian - lider<br />
<strong>satanist</strong> buzoian, cercetat de organele de poliţie pe câând era militar în<br />
termen la U.M. 01936 (fiind suspect de profanarea unor morminte din<br />
cimitirul Dumbrava) şi mulţi, mulţi alţii.<br />
În mai toate cazurile, listele furnizate organelor abilitate ale<br />
statului cuprind nu numai adresele exacte şi numerele de telefon ale<br />
membrilor respectivelor grupări, ci şi poreclele lor, uneori deosebit de<br />
pitoreşti: -„EDDIE MORTUL“ din Alba Iulia; -„MORTUS<br />
CADAVERICUS“ din Piteşti; -„MĂCELARUL“ din Piteşti;<br />
-„DAVINA HAKKINEN“ din Urziceni-Ialomiţa; -„MORTUL“ din<br />
Oneşti;<br />
Deşi curentul este într-o fază incipientă la noi, manifestările cu<br />
caracter <strong>satanist</strong> n-au întârziat să-i terorizeze pe cuvioşi. În 1997,<br />
cimitirul CFR din Bacău a fost devastat de un grup de indivizi rămaşi<br />
în legendă, pentru că nici acum nu au fost identificaţi. Ei intenţionau<br />
să fure dintr-un mormânt un cadavru pe care să-l folosească într-un<br />
ritual. Pentru că nu au reuşit să mute placa de marmură, sataniştii au<br />
15
distrus peste 50 de morminte. După ce poliţia din Bacău a extins<br />
cercetările s-a aflat că adepţii acestei secte se întâlneau în oraşul<br />
Târgu-Ocna, în fiecare săptămână. Noaptea, ei se retrăgeau la subsolul<br />
fostei Case de Apă din oraş. La intrarea în această încăpere trona o<br />
întâmpinare care dă fiori: „Bun venit în paradisul negru al<br />
îngerilor“.<br />
Din când în când mai răstignesc câte o pisică neagră în Cimitirul<br />
Eroilor din Slănic Moldova. Locul tradiţional de adunare, cavourile<br />
Bisericii Domneşti, nu a fost uitat nici un moment. Aici s-a serbat în<br />
1999, întoarcerea din Germania a unui membru al grupului, în cinstea<br />
căruia s-a sacrificat o pisică şi s-a băut pentru „ultimele zile de<br />
guvernare ale lui Satan“. Întâmplările din Bacău nu sunt singulare în<br />
ţară. În judeţul Mureş există o grupare numită „Fiii Satanei“, formată<br />
exclusiv din tineri de naţionalitate maghiară. În Bucureşti, sataniştii<br />
s-au grupat sub denumirea de „Fraţii Stăpânului“ la care au aderat şi<br />
luciferienii din Neamţ. În Timiş sunt deja celebre întâlnirile lor din<br />
discoteca „Sub-way“. Activităţile acestor grupări (în cea mai mare<br />
parte dispărute) nu pot fi asimilate crimei organizate, rezumându-se la<br />
„rituri“ care mai de care mai exotice, la practici sexuale. Uneori fac şi<br />
crime. Iată doar două exemple:<br />
Jandarmul Flaviu Pop, aflat în corpul de pază al clădirii<br />
Arhivelor Statului din Baia Mare, şi-a împuşcat mortal 4 camarazi,<br />
apoi s-a sinucis cu arma din dotare. Anchetatorii au verificat două<br />
piste: apartenenţa la o sectă <strong>satanist</strong>ă sau consumul de droguri.<br />
Primele date arată că Flaviu Pop ar fi fost fan Marlyn Manson -<br />
cântăreţ cunoscut pentru mesajele sale <strong>satanist</strong>e. Un coleg de muncă a<br />
declarat că Pop se întâlnea adesea cu băieţi de vârsta lui care purtau<br />
inele, lanţuri şi semne <strong>satanist</strong>e pe haine... (Evenimentul Zilei<br />
21.09.2003, pag 3).<br />
O tânără din Ţicleni, a urmat câţiva ani de liceu la Deva.<br />
Acolo a intrat într-un grup de satanişti. Întorcându-se la Ţicleni, a<br />
racolat şi ea tineri. Împreună, se rugau satanei aşezaţi cap în cap ca<br />
berbecii: „Tatăl nostru care eşti în fundul iadului...“ Au vrut<br />
să-şi aleagă un şef şi prin tragere la sorţi a ieşit un coleg de-al lor<br />
de liceu. Grupul de satanişti i-a cerut tânărului să le aducă inima<br />
tatălui său. Acesta (fiind de fapt un copil cu suflet bun, ajuns în<br />
gruparea <strong>satanist</strong>ă din neştiinţă) neputându-şi omorî tatăl, s-a<br />
16
spânzurat. (Iată cum satana, prin sinuciderea acestui elev i-a<br />
câştigat sufletul pe veşnicie în iad).<br />
Inscripţionări <strong>satanist</strong>e în beciul de la Ferma 2<br />
Unul dintre locurile de întâlnire ale sataniştilor este şi un beci<br />
părăsit al Fermei Pomicole nr. 2 din Zalău, unde pot fi observate<br />
urmele unor întâlniri: un fel de altar pentru derularea ritualului, pereţi<br />
afumaţi, inscripţionări cu zvastici, cu numărul diavolului, 666,<br />
pentagrame etc. Se vorbeşte şi de sacrificarea, în cadrul ritualurilor, a<br />
unor animale mici (porumbei, găini, pisici etc), de consumul de<br />
băuturi alcoolice cu diazepam sau chiar de consumul de droguri, dar<br />
cazuri concrete în acest sens, care să fie cercetate de organele abilitate,<br />
nu există încă. Există, în schimb, în Zalău, consemnate cazuri de<br />
violenţă sau de tulburare a liniştii şi ordinii publice, fapte comise, aşa<br />
cum spun cei agresaţi, de indivizi raşi în cap, cu zvastici pe piept şi cu<br />
insemne cu capul de mort, dar nu s-a făcut o legătură directă între ei şi<br />
mişcarea <strong>satanist</strong>ă. Au existat morminte profanate, răsturnări de cruci<br />
şi de pietre funerare în cimitirele Zalăului, dar în cazurile respective nau<br />
fost descoperiţi autorii şi, astfel, nici nu s-a putut face legătura<br />
directă cu practicile <strong>satanist</strong>e (M. S. Avram).<br />
CA PREOT SUNT DE PĂRERE CĂ ÎN LOC SĂ<br />
PROFANEZE MORMINTELE CELOR DRAGI NOUĂ, LE-AR<br />
FI DE MARE FOLOS ATÂT LOR CÂT ŞI SULETELOR<br />
CELOR ÎNMORMÂNTAŢI ACOLO, DACĂ S-AR RUGA AŞA:<br />
„DOAMNE, DUMNEZEULE ODIHNEŞTE CU DREPŢII<br />
SUFLETELE CELOR ADORMIŢI ÎN CIMITIRUL ACESTA,<br />
IAR CÂND VOM MURI SĂ NE IERŢI ŞI PE NOI! “. DESIGUR<br />
CĂ ACEASTĂ RUGĂCIUNE AR FI BINE SĂ O SPUNĂ<br />
FIECARE CREŞTIN, ORI DE CÂTE ORI TRECE PE LÂNGĂ<br />
FIECARE CIMITIR SAU PE LÂNGĂ ORICE CRUCE PUSĂ PE<br />
MARGINEA ŞOSELEI, PE CÂMP,... ÎN AMINTIREA CELUI<br />
CARE ESTE ÎNMORMÂNTAT ACOLO. CE FACEM, NI SE<br />
VA FACE, ADICĂ DACĂ NOI NE RUGĂM PENTRU ALŢII ŞI<br />
ALŢII SE VOR RUGA PENTRU SUFLETELE NOASTRE<br />
CÂND VOM FI MORŢI.<br />
17
Şase concluzii<br />
1. În România există <strong>fenomenul</strong> <strong>satanist</strong>, grupurile care-şi<br />
clamează această afiliere având activităţi sporadice şi foarte rar prin<br />
violenţe, reprezentate în special prin acte de vandalism sau atitudini<br />
ostentative, mai rar prin crime sau sinucideri.<br />
2. Modelul importat după 1990 a generat un vârf de activitate în<br />
perioada<br />
1997-1998, după care interesul public s-a estompat, iar forumul s-a<br />
mutat pe internet.<br />
3. Fenomenul a impus pe piaţă, din raţiuni de marketing, o serie<br />
întreagă de produse şi creaţii, ca de pildă muzica rock.<br />
4. Satanismul a atras pe fondul crizei de modele şi sentimentelor<br />
de eşec şi ratare, un segment de tineri care se identificau cu o<br />
atitudine de rebeliune şi anarhie promovată de muzică.<br />
5. Satanismul contemporan, în special cel autohton este o mişcare<br />
de negare a sistemului şi a valorilor tradiţionale.<br />
6. Din păcate, mulţi dintre adepţi, în special cei cu o structură<br />
psihică delicată sau cu probleme psihice, ajung să comită crime sau să<br />
se sinucidă sub presiunea anturajului şi a ideilor <strong>satanist</strong>e.<br />
Cum să faci din propriul copil un delicvent<br />
Departamentul de poliţie din Huston (SUA), a difuzat o listă cu<br />
12 sfaturi folositoare în educarea copiilor. Părinţii cărora le este<br />
destinat textul, trebuie să citească îndemnurile pe dos. Căci ei sunt<br />
învăţaţi nu ceea ce ar trebui, ci ceea ce<br />
n-ar trebui să facă dacă doresc ca odrasla<br />
lor să nu ajungă mai târziu un delicvent.<br />
Iată cele 12 poveţe. Nimănui nu-i strică să<br />
le ştie...<br />
1. Încă de mic, daţi-i copilului tot ce<br />
vrea. În felul acesta va creşte cu<br />
convingerea că toată lumea trebuie să-i ofere orice are el nevoie.<br />
2. Când spune cuvinte urâte (drăcuie, înjură, huleşte), râdeţi în<br />
faţa lui. Asta îl va face să creadă că este amuzant.<br />
18
3. Nu-i asiguraţi nici o educaţie spirituală (Nu-i spuneţi cine este<br />
Iisus Hristos, care-i scopul vieţii noastre creştineşti, nu-l duceţi<br />
Duminica la Biserică, nu-l puneţi să postească, să se roage, să se<br />
închine, să se spovedească şi să se împărtăşească...). Aşteptaţi până<br />
va împlini 21 de ani şi lăsaţi-l atunci „să decidă pentru sine“.<br />
4. Evitaţi să-i spuneţi „nu este bine“, pentru că i-aţi putea crea un<br />
complex de vinovăţie. Mai târziu când va fi arestat de poliţie, asta l-ar<br />
putea face să creadă că societatea este împotriva lui, iar el - un<br />
persecutat.<br />
5. Strângeţi ceea ce lasă aruncat pe jos. Faceţi totul în locul lui,<br />
astfel încât să se obişnuiască a arunca responsabilitatea asupra altuia.<br />
6. Fiţi de partea lui în disputele cu vecinii, profesorii şi poliţiştii.<br />
Asiguraţi-l că toţi s-au unit împotriva lui.<br />
7. Certaţi-vă des în prezenţa copiilor. În felul acesta ei nu vor fi<br />
şocaţi când, mai târziu, totul va merge rău în familie.<br />
8. Daţi copilului câţi bani de buzunar vrea. Nu-l lăsaţi niciodată<br />
să şi-i câştige singur.<br />
9. Faceţi-i pe plac şi împliniţi-i toate dorinţele în materie de<br />
confort şi hrană. Dar aveţi grijă să i le satisfaceţi cu vârf şi îndesat,<br />
copleşindu-l.<br />
10. Lăsaţi-l să citescă orice text şi să asculte orice muzică îi cade<br />
la îndemână.<br />
11. Când are probleme serioase, scuzaţi-vă spunând:„niciodată nam<br />
ştiut ce să mă fac cu el“.<br />
12. Aşteptaţi-vă la o viaţă grea. Probabil că veţi avea nevoie să<br />
fiţi pregătiţi din timp pentru aceasta.<br />
Numai iubirea lui Dumnezeu şi a semenilor le poate da atât copiilor<br />
cât şi părinţilor starea de pace, de fericire interioară şi de sănătate<br />
trupească şi sufletească. Numai o viaţă creştină, o viaţă în sfinţenie,<br />
numai trăirea reală a învierii din păcat şi a unirii cu Iisus Hristos -<br />
Dumnezeu în Biserica lui dreptmăritoare ORTODOXĂ le poate<br />
descoperi părinţilor şi copiilor lor, bogăţia infinită a vieţii veşnice, a<br />
experienţei fericirii dumnezeieşti, în normalitatea ei plină de lumină şi<br />
har.<br />
19
Iubiţi credincioşi<br />
Aşa a poruncit însuşi Domnul Dumnezeul nostru Iisus Hristos:<br />
„Lăsaţi copiii şi nu-i opriţi să vină la Mine, că a unora ca aceştia<br />
este împărăţia cerurilor“ (Matei 19:14). Copiii reprezintă o<br />
împlinire a poruncii dumnezeieşti: „Creşteţi şi vă înmulţiţi şi<br />
umpleţi pământul şi-l supuneţi... (Facerea 1:28). Copiii sunt bucuria<br />
şi speranţa părinţilor, sunt darul lui Dumnezeu, după cum însăşi viaţa<br />
este darul cel mai de preţ al lui Dumnezeu. Oare au uitat tinerii aceştia<br />
ce-a promis naşul sau naşa în numele lor în Taina Sfântului Botez?<br />
Adică lepădare de satana, de toţi slujitorii lui, de toată slujirea lui,<br />
împreunarea cu Hristos, credinţa în El, închinarea întru Hristos<br />
zicând: „Mă închin Tatălui şi Fiului şi Sfântului Duh, Treimii celei<br />
de o fiinţă şi nedespărţite“.<br />
Iată cui a fost închinat tânărul (lui Dumnezeu), iar acum amăgit<br />
fiind de alţi tineri debusolaţi, se leapădă de Taina Sfântului Botez şi<br />
trădează pe Preaînaltul Dumnezeu, făcând jurăminte de supunere<br />
satanei. Şi apoi sunt mulţi părinţi care nu numai că nu îşi duc copiii<br />
Dumnica la Sfânta Biserică, nu-i învaţă să se roage, să postească, să se<br />
închine, îi mai şi drăcuie şi apoi zic: „Părinte, eu nu-i bat pe copiii<br />
mei, în schimb îi drăcui“. Iar eu ca preot le spun: „Mai bine este<br />
să-i baţi decât să-i drăcui, pentru că atunci când se face mare,<br />
auzim că s-a făcut <strong>satanist</strong>“. Diavolul a pus mâna pe cârma vieţii lui<br />
şi repectivul <strong>satanist</strong> după cum scrie în Biblie: „are nume, trăieşte,<br />
dar este mort“ (Apocalipsa 3:1). L-a trădat pe Iisus Hristos. Ce<br />
lucru poate fi mai urât ca trădarea? Cât de mult ne întristăm ori de câte<br />
ori ne gândim la Iuda Iscarioteanul, la faptul că L-a vândut pe 30 de<br />
arginţi lipsindu-se de înalta treaptă a apostoliei. Dacă un ostaş jură<br />
credinţă patriei „Jur credinţă patriei mele...“ şi mai apoi trădează<br />
acest jurământ şi trece în tabăra adversă, când va fi prins de<br />
domnitorul pe care l-a trădat, ce pedeapsă va primi el oare? Pedeapsa<br />
cu moartea. Dar acela care L-a trădat pe Dumnezeu prin jurământul pe<br />
care l-a făcut în Sfânta Taină a Botezului? Ce pedeapsă va primi el<br />
când va ajunge în faţa Dreptului Judecător? Va primi chinuri şi moarte<br />
veşnică în adâncul iadului alături de satana căruia i s-a închinat şi i-a<br />
slujit.<br />
„Şi mulţi prooroci mincinoşi se vor scula şi vor amăgi pe<br />
mulţi. Iar din pricina înmulţirii fărădelegii, iubirea multora se va<br />
20
ăci. Dar cel care va răbda până la sfârşit acela se va mântui. Şi se<br />
va propovădui această Evanghelie a împărăţiei în toată lumea,<br />
spre mărturie la toate neamurile (Matei 24: 11-14).<br />
„Atunci, de vă va zice cineva: Iată, Mesia este aici sau dincolo,<br />
să nu-l credeţi. Căci se vor ridica hristoşi micinoşi şi prooroci<br />
mincinoşi şi vor da semne mari şi chiar minuni, ca să amăgească,<br />
de va fi cu putinţă, şi pe cei aleşi. Iată, v-am spus de mai înainte“<br />
(Matei 24: 23-25).<br />
Cei doi stăpâni au porunci diferite. Diavolul, stăpânul răului din lume<br />
le-a dat celor ce se închină lui porunca urii. De aceea se urăsc<br />
popoarele, fiii aceluiaşi neam şi chiar cei din aceeaşi casă. Dumnezeu<br />
ca Stăpân a toate cele văzute şi nevăzute, ne-a dat porunca iubirii:<br />
„Poruncă nouă dau vouă: să vă iubiţi unul pe altul precum şi Eu<br />
v-am iubit pe voi. Întru aceasta toţi vor cunoaşte că sunteţi ai mei,<br />
dacă aveţi dragoste între voi“ (Ioan 13:34).<br />
Iubitorul de Hristos, Sfântul episcop Nicolae Velimirovici, văzând<br />
depărtarea de credinţă a multor oameni spune despre judecata dintre<br />
Hristos şi Europa:<br />
„Dacă istoriei ultimelor secole, al XVIII-lea, al XIX-lea şi al XXlea,<br />
ar fi să i se dea un nume corect, atunci nu ar exista vreo<br />
denumire mai potrivită decât înregistrarea judecăţii dintre<br />
Europa şi Hristos. Şi aceasta întrucât nimic nu a avut loc în<br />
Europa ultimelor trei sute de ani care să nu fi avut legătură cu<br />
Hristos Domnul. În această judecată dintre Hristos şi Europa se<br />
întâmplă următoarele: Hristos îi spune Europei că ea a fost<br />
botezată în numele Său şi că aceasta ar trebui să-i rămână<br />
credincioasă Lui şi Evangheliei sale. La acestea, Europa care se<br />
apără spune :toate religiile sunt la fel. Acest continent nu are nici<br />
o religie. Hristos întreabă cu tristeţe : „Cum puteţi trăi voi,<br />
oamenii, doar cu interesele voastre materiale, doar cu dorinţele<br />
animalice pentru satisfacerea poftelor voastre trupeşti? Am vrut<br />
să vă fac fii şi fiice ai lui Dumnezeu, dar voi vă îndepărtaţi de<br />
Mine“. La aceasta Europa răspunde: „Eşti demodat. În locul<br />
Evangheliei Tale noi am descoperit biologia şi zoologia. Şi acum<br />
ştim că noi nu suntem urmaşii Tăi şi ai cerescului Tău Părinte, ci<br />
ai urangutanilor şi ai gorileleor, adică ai maimuţelor. Noi suntem<br />
în stare să devenim dumnezei fiindcă noi nu recunoaştem nici un<br />
21
alt dumnezeu în afară de noi înşine“. La aceasta Hristos spune:<br />
„Voi sunteţi mai încăpăţânaţi decât iudeii de odinioară. V-am scos<br />
din întunericul barbariei la cereasca lumină, dar voi v-aţi întors la<br />
întuneric aşa precum hipopotamul se duce în noroi. V-am arătat<br />
dragostea Mea atunci când toţi îngerii s-au îndepărtat fiindcă nu<br />
puteau suferi mirosul de iad ce venea de la voi, când eraţi în<br />
întregime întuneric şi duhoare. Eu am rămas singurul să vă<br />
curăţesc şi să vă luminez. Acum încetaţi cu necredinţa, fiindcă vă<br />
veţi întoarce la acel întuneric şi la acea duhoare de nesuportat“.<br />
La aceasta Europa strigă batjocoritor: „Pleacă de la noi. Nu Te<br />
recunoaştem. Ştiinţa este steaua care ne călăuzeşte. Mintea<br />
noastră este dumnezeul tuturor dumnezeilor. Tu eşti doar un mit<br />
străvechi în care credeau bunicii şi bunicele noastre“. Cu lacrimi<br />
în ochi Hristos spune: „Iată, Eu plec, dar voi veţi vedea. Aţi<br />
părăsit calea lui Dumnezeu şi mergeţi pe calea satanei.<br />
Binecuvântările şi fericirea v-au fost luate. Viaţa voastră este în<br />
mâinile Mele, fiindcă Eu am fost răstignit pentru voi. Şi, totuşi, în<br />
ciuda tuturor acestor lucruri, Eu nu vă voi pedepsi, ci păcatele şi<br />
apostazia (lepădarea de credinţă) voastră faţă de Mine,<br />
Mântuitorul vostru, vă vor pedepsi“. Hristos Şi-a luat crucea şi<br />
binecuvântările şi a plecat. Iar ceea ce a rămas în urma Sa au fost<br />
întunericul şi duhoarea. Iar acum voi trebuie să decideţi cu cine<br />
veţi merge: cu întunericul şi duhoarea Europei (satanismul) sau cu<br />
Hristos?<br />
Pe uşa unei Biserici din Italia se află scrise următoarele cuvinte:„Un<br />
singur Dumnezeu am; dacă el este vrăjmaşul meu (fiindcă îl ador<br />
pe satana), oare cine mă va mântui?“<br />
BIBLIOGRAFIE: Biblia E.I.B.M., 1994, Bucureşti; Miljurko Vukadinovici,Traian<br />
Manta, Viaţa unui sfânt - Avva Iustin Popovici, Editura Bunavestire, Galaţi,2003;Revista<br />
„Porunca iubirii“, nr.3/2004,Editura Agaton; http://www.inoanpress.com/para/ezot/ezot99.html;http://www.cotidianul.ro/anterioare/2001/reportaj/rep0<br />
309sep.htm; Pr. Prof. Dr. Ene Branişte, Dicţionar de cunoştinţe religioase, Editura<br />
Diecezana, Caransebeş,2001;Ieromonah Adrian Făgeţeanu, Ieromonah Mihail Stanciu,<br />
De ce caută omul contemporan semne, minuni şi vindecări paranormale? Editura Sofia,<br />
Bucureşti, 2004.<br />
22