You also want an ePaper? Increase the reach of your titles
YUMPU automatically turns print PDFs into web optimized ePapers that Google loves.
literare: „Ce anume mă făcuse să adopt cauza moldovenilor care vorbeau româneşte de<br />
parcă ar fi fost propria mea cauză? Aceste idei contraziceau multe alte credinţe ale mele”.<br />
Foarte puţini dintre jurnaliştii noştri ar fi avut atunci curajul lui Heninghan, cele afirmate<br />
de el nu prea pot fi contestate: „Cea mai revoluţionară prevedere a noilor legi lingvistice<br />
era aceea că până în 1994 toţi funcţionarii civili erau obligaţi să demonstreze capacitatea<br />
de a folosi fluent limba română. Acesta a fost un atac direct la adresa administraţiei ruse<br />
importate începând cu 1940: cea mai mare parte a serviciului civil era rusesc şi puţini<br />
ruşi puteau demonstra o astfel de capacitate de a vorbi fluent româna. În momentul sosirii<br />
mele la Chişinău termenul-limită prevăzut de legile lingvistice se apropia de ultimele<br />
sale zile. După războiul civil din vara anului 1992, când generalul Lebed’ şi-a demonstrat<br />
zelul în folosirea Armatei a 14-a sovietice în slujba naţionalismului slav, o concediere<br />
în masă a funcţionarilor civili era exclusă. Simpla menţionare a ideii ar fi adus tancurile<br />
lui Lebed’ pe bulevardul Ştefan cel Mare. Chiar şi vechea viclenie a politicienilor de<br />
a extinde termenul-limită ar fi fost considerată un act de agresiune de către funcţionarii<br />
civili ruşi şi de către susţinătorii lor de la Tiraspol şi de la Moscova. Alegerile care au<br />
avut loc sub ameninţarea atacurilor lui Lebed’ garantaseră controlul Parlamentului acelor<br />
partide ostile reunificării. Noul preşedinte al Parlamentului, Petru Lucinschi, era un etnic<br />
român care se ridicase la o înălţime ameţitoare în Partidul Comunist sovietic, având rolul<br />
de şef ideologic al Kremlinului până în 1991. El a introdus o nouă lege a limbii, renegând<br />
rolul limbii române de limbă oficială a ţării; Snegur, extrem de adaptabil, s-a supus. Noua<br />
limbă oficială a ţării urma să fie… moldoveneasca. Noua lege a limbii nu mai preciza însă<br />
că moldoveneasca şi româna erau aceeaşi limbă sau măcar erau înrudite.<br />
Semnalul dat populaţiei ruseşti era clar: situaţia de fapt dinainte revenise; poziţia<br />
stalinistă conform căreia populaţia republicii vorbea un dialect înapoiat şi nu putea<br />
înţelege româna devenea din nou politica oficială. Legăturile cu Moscova erau din nou<br />
naturale. Relaţiile comerciale şi culturale abia renăscute cu România aveau să fie lăsate să<br />
dispară. Majoritatea românilor, locuind la ţară, au acceptat fatalist reîntoarcerea politicii<br />
sovietice; ei nu se aşteptaseră niciodată ca ceva să se schimbe. Vorbitorii de limbă română<br />
de la oraşe, de genul Nataşei, erau furioşi.” Reflectând pe marginea impunerii ideii de<br />
limbă moldovenească chiar şi după dizolvarea formală a imperiului, autorul descoperă<br />
efectele altui gen de „multiculturalism” şi „globalism”, care, acoperindu-se cu retorica<br />
susţinerii diferenţelor, a dus la înăbuşirea specificului naţional autentic, la surparea limbii<br />
române literare şi a împiedicat potenţialul de renaştere şi de integrare a moldovenilor în<br />
lumea civilizată: „Cultura globalizantă era, dincolo de orice altceva, o pârghie împotriva<br />
democratizării. (…) Impactul crucial al culturii globalizante fusese să secătuiască energiile<br />
colective necesare pentru ca indivizi de genul Nataşei sau al lui Pavel să se împace cu<br />
identităţile lor încărcate într-un context care să împrumute culturii – în orice limbă – un<br />
sentiment al valorii” (a se vedea ca într-o oglindă poziţia italianului Nicola Baldassare!).<br />
Globalizarea postmodernă are la moldoveni culorile celor două mari puteri împăcate<br />
după căderea Cortinei de Fier: „Lidia stătea în dormitor citind Tragedia americană în rusă;<br />
Pavel, în camera de cusut, se uita la MTV, care prezenta melodii americane prin reţeaua<br />
rusă”. Plutind „în derivă pe perna electronică a planetei” moldovenii rămân a fi locuitorii<br />
unei culturi incerte. Pentru că „Pavel vorbea trei limbi, dar, spre deosebire de străbunicii<br />
săi ucraineni sau români, nu avea nicio tradiţie culturală bine definită”.<br />
Intimidarea democraţiei prin chiar armele pe care susţinătorii acesteia le-au câştigat<br />
cu eforturi uriaşe i se pare canadianului un abuz. Manifestările procomuniste în perimetrul<br />
8 Metaliteratură, anul XII, nr. 5-6 (<strong>31</strong>), <strong>2012</strong>