You also want an ePaper? Increase the reach of your titles
YUMPU automatically turns print PDFs into web optimized ePapers that Google loves.
ALINA CIOBANU-TOFAN<br />
Centrul de Competenţă<br />
Europa Centrală şi de Est –<br />
Kompetenzzentrum<br />
Mittel- und Osteuropa e.V.<br />
Leipzig (KOMOEL)<br />
„EXISTĂ OARE O ESTETICĂ FEMININĂ?”<br />
CONTRIBUŢII FEMINISTE GERMANE<br />
ÎNTRE TEORIE ŞI METAFORĂ<br />
Abstract<br />
The present study examines some of the most popular debates on feminist literary<br />
theories and feminine aesthetics, which were held in German area in the 70s. Distinct<br />
peculiarities of these debates, held by Silvia Bovenschen (On the question: is there feminine<br />
aesthetics? („Über die Frage: gibt es eine ’weibliche’ Ästhetik?”, 1976) and Elisabeth Lenk<br />
(A woman who duplicates herself (Die sebst sich verdoppelnde Frau, 1976)) are positivist<br />
interpretations of femininity and, at the same time, they express concern for asserting<br />
a autonomous feminine forms of expression, different (and independent) from the male one.<br />
Positivist interpretation mainly aimed „feminist” femininity that defies hierarchies and roles<br />
characteristics for patriarchal(ist) thinking and especially the imprisonment of the creative<br />
woman („a person of art”) in androcentrist canon.<br />
Keywords: feminist literary theories, feminine aesthetics, andocentrist canon.<br />
În spaţiul german teoriile literare feministe au căpătat contururi clare în anii ’70,<br />
în dezbaterea despre estetica „feminină”. Pentru ştiinţa literaturii, tributară în general<br />
unei vaste tradiţii hermeneutice, feminismul a însemnat mai întâi de toate o provocare<br />
a fundamentelor teoretice existente, descoperirea şi aplicarea unor modele noi, adecvate<br />
etalării programatice a femininului, de scriere, lectură şi interpretare a textului. De regulă,<br />
cursurile de literatură feministă din cadrul instituţiilor academice germane erau orientate<br />
în mod excesiv spre literatura propriei experienţe (Selbsterfahrungsliteratur), şi mult<br />
mai puţin spre critica teoretizantă. Excepţii importante prezintă textele Cu privire la<br />
întrebarea: există oare o estetică feminină? („Über die Frage: gibt es eine ’weibliche’<br />
Ästhetik?”, 1976) de Silvia Bovenschen şi Femeia care se autodedublează (Die sich<br />
sebst verdoppelnde Frau, 1976) de Elisabeth Lenk. Particularităţile distincte ale acestei<br />
dezbateri sunt interpretarea pozitivistă a feminităţii şi preocuparea pentru afirmarea unei<br />
forme de exprimare feminină autonome, diferite (şi independente) de cea masculină.<br />
Interpretarea pozitivistă viza cu precădere o feminitate „feministă”, care sfidează ierarhiile<br />
şi rolurile specifice gândirii patriarchal(ist)e, în mod special prizonieratul femeii creatoare<br />
(„om de artă”) în canonul androcentrist.<br />
20 Metaliteratură, anul XII, nr. 5-6 (<strong>31</strong>), <strong>2012</strong>