Create successful ePaper yourself
Turn your PDF publications into a flip-book with our unique Google optimized e-Paper software.
autobiografii); cercetarea rolului particular al femeilor în istorie, politică şi cultură. Cele mai<br />
mari dificultăţi şi divergenţe care au provocat criza studiilor feministe de la sfârşitul anilor<br />
’80 s-au referit la: 1) necesitatea definirii identităţii (subiectul) feminine în urma operării<br />
cu noţiunea de „stil feminin”, „mod feminin”, „estetică feminină” etc.; 2) imposibilitatea<br />
de a defini femininul fără a risca neoesenţializarea femeii, adică reproducerea logicii<br />
binare a patriarhatului pe care o criticau; 3) riscul de a crea un alt „mit” al feminităţii<br />
prin includerea întregii colectivităţi feminine în parametrii „specificităţii” feminine;<br />
4) reacţiile venite din partea feminismului post-colonialist care îi imputa „feminismului<br />
alb” reproducerea schemei centru/margine, alb/negru, puternic/slab; 5) concentrarea<br />
Women’s Studies asupra literaturii feminine şi segregarea critică rezultată de aici.<br />
Luând în calcul aceste dificultăţi şi limite metodologice, studiile feministe vor<br />
înregistra, la începutul anilor ’90, o vizibilă mutaţie a problematicii investigaţiilor, bazată<br />
pe conceptul de gender. Teza centrală din Al doilea sex (1949) de Simone de Beauvoir<br />
– nu ne naştem femei, ci devenim – este o maximă fundamentală pentru Gender Studies.<br />
Rezervele exprimate aici faţă de determinismul biologic al sexului par evidente: identitatea<br />
sexuală a femeii, ca şi cea a bărbatului, este o construcţie culturală social variabilă şi<br />
istoric modificabilă. În această enunţare postulativă, categoriile de sex, gen şi natură<br />
sunt re-citite ca produse ale structurilor puterii care influenţează constant cunoaşterea şi<br />
construcţia identitară. Caracterul convenţional al identităţii implică, alături de procesele<br />
sociale şi simbolice, parametrii indispensabili ai rasei, etniei, clasei sociale, vârstei,<br />
religiei, orientării politice etc. Altfel spus, binomul sex masculin/sex feminin, înţeles ca<br />
reţea de reprezentări, imagini şi senzaţii corporale, nu are nimic originar, el este integral<br />
construit ca normă prin intermediul capacităţii performative a limbajului.<br />
Termenul gender este folosit pentru prima oară de filosoafa şi teoreticiana americană<br />
Judith Butler în lucrarea Gender Trouble (1990). Bărbatul şi femeia sunt, pentru Butler,<br />
efecte ale unei serii neîntrerupte de acte performative (performance, înscenare, teatralitate,<br />
mimicrie) şi stilizări ale corpului. În opinia lui Butler, corpul nu este un fenomen<br />
„natural”, adică pre-cultural, pre-discursiv, ci un fenomen cultural pentru studierea căruia<br />
diferenţele biologice sunt inutile. Matriţa heterosexuală a civilizaţiei occidentale începe<br />
cu tabuul incestului şi poate fi urmărită în „teatrul naturalizării cauzalităţilor”, aşa cum au<br />
fost acestea înscenate în familia patriarhală, schimbul de femei între bărbaţi, legăturile de<br />
rudenie, diviziunea sexuală a muncii, în mituri, ritualuri şi instituţii, precum şi în întreg<br />
sistemul de norme şi roluri cu valoare simbolică.<br />
Corpul a avut deci dintotdeauna o istorie culturală care l-a „încorporat” în cultură<br />
şi societate, de aceea, „între sex şi gender nu este nicio diferenţă, pentru că sexul a fost<br />
dintotdeauna gender”. Aceasta este o încercare radicală de a distruge structurile binare<br />
de gândire care operează în continuare cu opoziţia între bărbat şi femeie, cultură şi<br />
natură, centru şi periferie etc. Diferenţa e problematizată ca „diferenţă de experienţă”<br />
şi argumentată ca posibilitate de afirmare a unei culturi specific feminine şi/sau a unor<br />
culturi considerate marginale, inferioare, exotice, sterile, recipiente etc.<br />
Odată cu Gender Studies se va trece, aşadar, la o abordare interdisciplinară<br />
(transdisciplinară) şi exterioară imanenţei textului literar, focusată asupra contextului şi<br />
a circumstanţelor producerii discursului, care examinează diferite forme de marginalizare<br />
culturală (a persoanelor de culoare, identităţi coloniale, postcomuniste, liminale, queer<br />
etc.). Întrucât masculinul şi femininul sunt identităţi formate în baza diferenţelor produse şi<br />
16 Metaliteratură, anul XII, nr. 5-6 (<strong>31</strong>), <strong>2012</strong>