You also want an ePaper? Increase the reach of your titles
YUMPU automatically turns print PDFs into web optimized ePapers that Google loves.
ale scriiturii feminine. Anume aceasta a permis să se vorbească despre o continuitate<br />
a tradiţiei scriitoriceşti feminine sub aspectul componentelor tematice şi formal-stilistice<br />
şi, în consecinţă, despre existenţa unei „estetici feminine”. Unul dintre aspectele transistorice<br />
ale „specificităţii” feminine se referă la condiţia auctorială, adică la felul în care<br />
femeile şi-au conştientizat rolul de „purtătoare de cuvânt” ale sexului său şi diversele<br />
condiţii socioculturale, socioeconomice şi socio-politice care şi-au lăsat amprenta pe<br />
configuraţia individualităţii lor. Dacă bărbaţii sunt marcaţi de angoasa influenţei (anxiety<br />
of influence), care în opinia lui Harold Bloom este motorul inovaţiilor estetice şi schema<br />
quasi-parabolică a opoziţiei dintre „antici” şi „moderni” (The Anxiety of Influence (1973)),<br />
atunci femeile, cărora până în secolul al XX-lea le-a fost interzis accesul la cuvântul<br />
public, sunt marcate de angoasa auctorială (anxiety of authorship), adică de complexul<br />
„inadvertenţei” lor pentru creaţie, de „vinovăţia” pătrunderii ilicite, prin efracţie, într-un<br />
domeniu nepermis (S. Gilbert, S. Gubar, The Madwoman in the Attic (1979)). Virginia<br />
Woolf va fi considerată, în acest sens, o mater fondatrice a acestei direcţii de cercetare.<br />
În eseul O cameră doar pentru sine (1929), Woolf anticipează scopul principal şi direcţiile<br />
de cercetare ale studiilor feministe: contextul istoric şi sociocultural în care scriitoarele au<br />
putut participa la emiterea discursului literar şi prin acesta, la istoria literaturii, raportul<br />
text/context rămânând până în prezent un punct nodal al criticii literare feministe; diferenţa<br />
dintre scriitura masculină şi scriitura feminină; inevitabila şi frustranta complicitate cu<br />
imaginile/rolurile feminine existente deja în cultura masculină.<br />
Pornind însă de la presupoziţia formulată de Woolf că ar exista un „mod feminin”<br />
de a scrie, un „stil” sau o „conştiinţă feminină”, critica literară feministă se vede nevoită să<br />
definească atributele caracteristice ale acestor concepte. Elaine Showalter este prima care<br />
propune conceptul de gynocriticism (A Literature of Their Own: British Women Novelists<br />
from Brontë to Lessing (1979)), prin care înţelege o critică literară feministă focusată<br />
asupra delimitării unei estetici particulare, „specific feminine”. Criteriile de care trebuie<br />
să ţină cont exegeza numită de Showalter gynocriticism vor fi precizate de cercetătoare în<br />
Feminist Criticism in the Wilderness (1985): 1) faptul că principalul indiciu al scriiturii<br />
feminine este intertextualitatea, discursul cel puţin bivocal (double-voiced discourse),<br />
în care coexistă ceea ce a fost tăcut în cultură (nenumitul) şi ceea ce a fost dominant în aceeaşi<br />
cultură (reprezentatul), îi impune criticului femeie o cercetare specifică a modalităţilor<br />
prin care scriitura feminină şi cea a altor grupuri marginale a melanjat variantele existente<br />
ale tipurilor discursive, ceea ce presupune o operaţiune de comparatism intertextual;<br />
2) orice analiză valorică feministă trebuie să instaureze un dialog cu critica masculină<br />
pentru a-şi verifica şi corecta evaluările pe baza experienţei oferite de receptorul masculin<br />
asupra diferenţelor sexuale din literatură.<br />
Pornind de la sugestiile teoretice enunţate anterior, studiile feministe se vor concentra<br />
asupra analizei imanente a imaginilor feminine şi a formelor de reprezentare a feminităţii<br />
în textele masculine şi în cele feminine. Considerând că structura socială condiţionează<br />
generarea şi fixarea fenomenelor conştiinţei, analiza corpusului tematic va fi corelată cu<br />
cercetarea relaţiilor de putere masculină pe care se bazează societatea patriarhală şi cea<br />
capitalistă. În acest scop, textele masculine sunt comparate cu cele feminine şi evidenţiate<br />
diferenţele sexuale codificate în literatură.<br />
Două lucrări apărute în Germania aproape concomitent pot fi considerate programatice<br />
pentru această evoluţie a discursului critic: Fanteziile masculine (Männerphantasien<br />
14 Metaliteratură, anul XII, nr. 5-6 (<strong>31</strong>), <strong>2012</strong>