SI Magasinet nr 4-2008 - Sykehuset Innlandet HF
SI Magasinet nr 4-2008 - Sykehuset Innlandet HF
SI Magasinet nr 4-2008 - Sykehuset Innlandet HF
Create successful ePaper yourself
Turn your PDF publications into a flip-book with our unique Google optimized e-Paper software.
[4-08]<br />
Et magasin fra <strong>Sykehuset</strong> <strong>Innlandet</strong> <strong>HF</strong> | September <strong>2008</strong><br />
<strong>SI</strong> magasinet<br />
Gåskole<br />
på Ottestad<br />
� 22-23<br />
Utviklingsprosjekter � 12-19 BUP Kongsvinger på topp � 4-5
Å lede et lokalsykehus er til tider svært hyggelig – faktisk er det bare en forsvinnende<br />
liten del av tiden som er mindre hyggelig. Noe av det som er mest hyggelig er å motta gaver.<br />
<strong>SI</strong> Tynset – tuftet på gaver<br />
Kronikk: Denne gang...<br />
■ Stein Tronsmoen<br />
Divisjonsdirektør <strong>SI</strong> Tynset<br />
Ansvarlig utgiver:<br />
■ <strong>Sykehuset</strong> <strong>Innlandet</strong> <strong>HF</strong><br />
Postboks 104, 2381 Brumunddal<br />
Telefon 623 33 000<br />
simagasinet@sykehuset-innlandet.no<br />
www.sykehuset-innlandet.no<br />
Redaksjonen:<br />
■ Ansvarlig redaktør:<br />
Kommunikasjonsdirektør Ingerlise Ski<br />
Telefon 62 33 30 30 / 995 16 809<br />
■ Redaktør/kommunikasjonsrådgiver:<br />
Trond Tendø Jacobsen<br />
Telefon 62 33 30 31 / 480 79 280<br />
trond.tendo.jacobsen@<br />
sykehuset-innlandet.no<br />
■ Informasjonssjef Britt Haugen<br />
Telefon 62 33 30 32 / 917 47845<br />
■ Redaksjonen avsluttet 28.08.<strong>2008</strong>.<br />
■ Vi tar forbehold om feil og endringer.<br />
Målgruppe:<br />
■ Ansatte og primærleger er hovedmålgruppe<br />
for <strong>SI</strong>-<strong>Magasinet</strong>, som i papirversjon også<br />
gjøres tilgjengelig for pasienter, pårørende,<br />
besøkende og andre.<br />
Grafisk produksjon:<br />
■ Design/førtrykk: Typisk Bjørseth AS<br />
■ Trykk: Flisa Trykkeri AS<br />
■ Forsidefoto: Trond Tendø Jacobsen<br />
■ Opplag: 5.000<br />
ISSN:<br />
■ ISSN 1504-9647 (trykt utgave)<br />
■ ISSN 1504-9779 (elektronisk utgave)<br />
Arbeidet med å etablere et godt sykehustilbud i<br />
Nord-Østerdalen tok til ca i år 1900. Riktignok var<br />
det ikke mer sykdom i fjellbygdene enn ellers i landet<br />
i følge distriktslege Harald Arnesen som i 1910<br />
kunne «slå fast at legegjerninga i Nord-Østerdal var<br />
blitt lettere enn før, ikke bare fordi det var blitt bedre<br />
veier. Rensligheta var god, og det fans minimalt med<br />
lus og skabb. Heller ikke fylla var verre enn andre<br />
steder» (Østigaard 1994).<br />
<strong>Sykehuset</strong> på Tynset er tuftet på innsamlede midler.<br />
Fram mot ferdigstillelse i 1919 var det et stort en -<br />
gasjement, blant annet ga kvinneforeningen «Bi kub -<br />
en» på Fåset 700 kroner og Tylldalen sanitetsforening<br />
ga 1.000 kroner. Gjennom mellomkrigsårene var mye<br />
av sykehusets drift basert på innsamlede midler. Det<br />
var særlig kvinnene organisert gjennom sanitetsforeningene,<br />
som bidro. En santitetsbasar i Rambu fikk<br />
inn 3.000 kroner til nytt utstyr i 1919. <strong>Sykehuset</strong>s<br />
egne ansatte arrangerte sykehusbasar – med påføl g -<br />
ende dans. 6.000 kroner over tre kvelder ble resultatet.<br />
Dette var store beløp når vi vet at årsbudsjettet<br />
var 30.000 kroner.<br />
Ansatte holdt utlodning<br />
I tillegg til rene innsamlede midler, gav Norske Kvin -<br />
ners Sanitetsforening i 1931 et lån til sykehuset på<br />
kroner 7.000. Også Nationalforeningen mot Tuber -<br />
ku losen ytte et lån – på hele 30.000 kroner. Herreds -<br />
kassa var da tom. Før jul 1934 måtte sykehusets egen<br />
ansatte trå til med utlodning for å skaffe flere kontanter.<br />
På 30-tallet var den teknologiske utviklingen<br />
kommet så langt at det var behov for et mer moderne<br />
røntgenapparat – som kunne ta bilder av lunge<br />
og mage. Igjen ble løsningen innsamlede midler.<br />
Sykehusstyret sendte søknad til lag og foreninger.<br />
Lokalavisen trådte til.<br />
Tynset sanitetsforening var som vanlig først på<br />
plet ten – dernest bidro Tynset Brannforsikrings for -<br />
en ing. Snart var summen på plass – ca 6.000 kroner<br />
– og i 1936 stod røntgenapparatet på plass. En stolt<br />
og strålende glad dr. Paul Heitmann (opprinnelig<br />
vågåværing) som var lege ved sykehuset fra 1930 til<br />
1945, uttalte at apparatet fungerte utmerket. Etter at<br />
sykehuset brant ned i 1954 ble nytt bygg tatt i bruk<br />
i 1958. Takket være innsamlinger i bygder og grender<br />
hadde alle pasientrommene senger og annet<br />
utstyr, samt nødvendige tekstiler som sengeklær og<br />
gardiner.<br />
CT og ultralyd<br />
Mot slutten av det forrige århundret var det mange<br />
gaver som ble tildelt sykehuset. Spesielt var næringslivet<br />
aktivt da den første CT-maskinen skulle på plass<br />
i 1997. I 2005 var det et stort engasjement som resulterte<br />
i et flott ultralydapparat til fødestua.<br />
Gavene er ofte fra lag og foreninger – sanitetskvin -<br />
nene er nevnt. Men det er mange andre som også<br />
bidrar. Ofte får sykehuset minnegaver etter av døde.<br />
<strong>Sykehuset</strong> får i tillegg testamentariske gaver i form av<br />
eiendom, løsøre og kontantsummer. «Typisk var sanitetskvinna<br />
Goro Kindølshaug (1889–1956) som arva<br />
en bror i Amerika. Ho testamenterte en stor del av<br />
den til Fåset sanitetsforening, sjukehuset og sjuke -<br />
heimen. Senere ble det oppdaga olje på eiendommen!»<br />
(Østigaard 1994).<br />
Mange anonyme gaver<br />
For noen få år siden kom en person med 250 tusenlapper.<br />
Beløpet skulle gå uavkortet til de ansattes ar -<br />
beidsmiljø. Personen ville være anonym. Nylig kom<br />
det en eldre mann i respesjonen og la ti tusenlapper<br />
i skranken og ville at dette skulle brukes på personellet.<br />
Også anonym.<br />
<strong>Sykehuset</strong>s opptaksområde er en aktiv og positiv<br />
med spiller for å opprettholde og videreutvikle det<br />
fag lige tilbudet. I mange sammenhenger er det helt<br />
av gjørende for å kunne følge med i den rivende ut -<br />
viklingen innen utstyrsfronten.<br />
Stort lokalt engasjement<br />
Engasjementet fra lokalbefolkningen har betydelig<br />
effekt på oss som arbeider i sykehuset og det av -<br />
tvinger vår respekt. Det sporer til en ekstra innsats<br />
for at lokalbefolkningen skal få det best mulige tilbud<br />
innenfor de rammene vi har. Vi fortelles gjen -<br />
nom støtte og gaver at vårt oppdrag er gitt av befolkningen<br />
i Fjellregionen – i tillegg til oppdraget fra<br />
HSØ og <strong>SI</strong>.<br />
Gaver som er øremerket går til det de skal. Ofte<br />
blir de stående på «bok» til summen er blitt stor nok.<br />
Det er dette som nå er tilfellet med alle gavene som<br />
gis til MR. Her har næringslivet i opptaksområdet øst<br />
av sin sjenerøsitet og bevilget ni millioner kroner fra<br />
Kompensasjonsfondet for Fjellregionen. I tillegg har<br />
omlag 50 lag, foreninger, privatpersoner og bedrifter<br />
gitt til sammen 2,1 millioner kroner til dette formålet.<br />
Store gaver gir nå som før sykehuset muligheter til å<br />
realisere faglige ambisjoner til beste for befolknin -<br />
gen.<br />
Som øverste leder er jeg ydmyk i forhold til dette<br />
store og brede engasjementet.<br />
Kilde: Østigaard, Arne Dag (1994): Tynset sjukehus – ditt lokalsjukehus.<br />
Et jubileumsskrift 1919–1994. Tynset. ISBN 82-993246-0-2
Divisjon Psykisk helsevern:<br />
Svært vellykket epikriseprosjekt<br />
Snakk om å løfte seg selv etter håret.<br />
Divisjon Psykisk helsevern har gjennomført et<br />
halvårig epikriseprosjekt – og oppnådd oppsiktsvekkende<br />
resultater. Tiltakene som ble<br />
iverksatt førte til at andelen utsendte epikriser<br />
innen syv dager økte fra 40 til 77 prosent.<br />
Av 34 deltakende enheter og poster oppnådde seks<br />
100 prosent epikriseutsend ing, og 21 lå på eller over<br />
målet om 80 prosent. Et par større avdelinger trakk<br />
kraftig ned.<br />
Amerikansk metode<br />
Det er mange rutiner som er endret i kjølvannet av<br />
den prosessen divisjon Psykisk helsevern har vært<br />
igjennom. Epikriseprosjektet ble satt i gang sent i fjor<br />
høst og avsluttet i juni. Det er basert på en amerikan sk<br />
metode, på norsk kalt gjennombruddsmetoden, og<br />
byg ger på tre teoretiske tilnærminger: arbeids psykologi,<br />
endringsarbeid og kvalitetstenking. – På Sande -<br />
rud har vi tidligere benyttet denne metoden, og fant<br />
at den var verdt å prøve igjen, sier prosjektleder<br />
Hans M. Gaaserud.<br />
– Etter sikring av at prosjektet var godt forankret i<br />
ledelsen, ble det nedsatt i alt 11 arbeidsgrupper, be -<br />
stående av «eierne» av epikriseprosessen, spredt over<br />
hele <strong>Innlandet</strong>. Storparten av arbeidet ble utført i disse<br />
gruppene, sier Gaaserud. Hele divisjonen med unntak<br />
av BUP og rusrelatert psykiatri deltok. Om kring<br />
3.400 pasienter ble utskrevet fra enhetene i løpet av<br />
prosjektperioden. Av disse fikk altså 77 prosent epikriser<br />
innen syv dager.<br />
Mer effektive arbeidsprosesser<br />
Prosjektet har tatt for seg selve epikriseprosessen, og<br />
de mange håndteringene hver enkelt epikrise skal<br />
igjennom. – Vi spurte oss selv: Hva er det som utløs<br />
er avvik? Vi har funnet en del forklaringer på det,<br />
og ut fra dette er det gjort forbedringer i prosessen,<br />
sier han. – Oftest fører slike justeringer til bedre og<br />
mer effektive arbeidsprosesser, som igjen har reduserer<br />
frustrasjoner og irritasjoner.<br />
Evalueringen har vist at denne måten å jobbe på<br />
føles mer meningsfull, blant annet ved at vi raskt ser<br />
konkrete resultater og får bekreftelser på om vi er på<br />
rett vei.<br />
– Vi har blant annet avdekket en rekke feil i måten<br />
vi rapporterer i DIPS. Dels trykkes det på feil knapper,<br />
dels glemmer en å trykke. Gjennom prosjektet<br />
er det satt fokus på DIPS, bruken av DIPS har vært<br />
en rød tråd gjennom hele prosjektet. Det er nødvendig<br />
med bedre opplæring i bruk og vedlikehold av<br />
DIPS. Det har til en viss grad skjedd, og vi har alle -<br />
rede merket forbedringer, sier han.<br />
Brukermedvirkning<br />
En av målsettingene var også at epikrisene, så sant<br />
det er mulig, skal gjennomgås med pasienten før<br />
utskrivning (som kvalitetssikring), og at de får kopi<br />
av epikrisen. Dette har også et viktig brukermedvirkningsperspektiv.<br />
Undersøkelser har vist at pasien<br />
tene kommer mer med i sin egen behandling, og<br />
kan jobbe mer aktivt med sin egen sykdom, i og<br />
med at de får mer forståelse for den.<br />
Det var i alt tre fellessamlinger i perioden november<br />
2007 – juni <strong>2008</strong>. Noe av det viktigste med disse<br />
var å få til nettverksprosesser, utveksling av erfarin -<br />
ger, og læring av hverandre. Det ble også satt fokus<br />
på hva andre som har jobbet med dette har gjort. På<br />
Ullevål for eksempel får ingen leger avspassere før<br />
alle epikriser er skrevet.<br />
Siste samling<br />
På den tredje og siste samlingen ble resultatene oppsummert,<br />
og det var fokus på hvordan de nye tankene<br />
skal kunne settes ut i livet rundt i avdelingene.<br />
Det er avgjørende at ledelsen viser solid engasjement,<br />
sier Gaaserud.<br />
– Ønsket nå, sier han, er at vi klarer å spre dette<br />
til alle enhetene/postene i de enkelte avdelingene,<br />
og at vi klarer å sikre at dette ikke bare blir et skippertak.<br />
Det er viktig at vi ikke faller tilbake til gamle<br />
synder, sier han. De enhetene som ikke når 80-prosentgrensen<br />
skal fortsette å rapportere hver måned,<br />
mens de som har nådd målet slipper med en halv -<br />
årlig oppsummering.<br />
Side 3 <strong>SI</strong> | magasinet 4/<strong>2008</strong><br />
Mange ble takket: Mange fikk fortjent<br />
oppmerksomhet for gode resultater under<br />
avslutningen av epikriseaksjonen i divisjon<br />
Psykisk helsevern.<br />
Av: Trond Tendø Jacobsen<br />
Styringsgruppe<br />
Det var etablert en styringsgruppe be -<br />
stående av assisterende divisjonsdirektør<br />
Jørgen Brabrand, seniorrådgiver Gry<br />
Vikdal, rådgiver i Helse Sør-Øst Ove K.<br />
Andersen, kontorleder Ola Vangen,<br />
DIPS ansvarlig Jasmina Furulund og rådgiver<br />
Hans M. Gaaserud.<br />
Fornøyd: Hans M. Gaaserud var prosjektleder<br />
for epikriseprosjektet, han har all<br />
mulig grunn til å være fornøyd. – Jeg kan<br />
gjerne kontaktes, om det er noen som har<br />
spørsmål omkring prosjektet, sier han.
Landsomfattende spørreundersøkelse:<br />
BUP Kongsvinger til topps<br />
Den barne- og ungdomspsykiatriske poliklinikken i Kongsvinger har gått<br />
helt til topps i en landsomfattende tilfredshetsundersøkelse! – Det er klart<br />
det er moro å få en slik bekreftelse på at det vi driver med fungerer, sier en<br />
strålende fornøyd avdelingssjef Anne Regi Ring.<br />
Av: Trond Tendø Jacobsen<br />
Nasjonalt Kunnskapssenter for helsetjenesten foretok<br />
i 2006 en spørreundersøkelse blant 7.900 pårørende<br />
til barn (under 16 år) som var inne i BUP-systemet.<br />
De foresatte fikk 46 spørsmål som dreide seg om<br />
behandlerne, om informasjon og medbestemmelse<br />
og om det utbytte de mente deres barn fikk av<br />
behandlingene.<br />
– Drømte ikke om at vi var SÅ bra<br />
– Jeg håpet på gode tilbakemeldinger, men drømte ikke om at vi var SÅ bra,<br />
sier avdelingssjef Anne Regi Ring. – Det er klart dette er en mektig stimulans.<br />
Selv om det er flott å få så gode tilbakemeldinger har også vi klare forbed -<br />
ringsområder, som dette kanskje gir ekstra spore til å forbedre, sier hun.<br />
– Hva er det dere gjør som andre ikke gjør. Hva er<br />
hemmeligheten?<br />
– Jeg har ikke annet svar på det enn at vi har en<br />
grunnholdning her som er preget av ydmykhet og<br />
respekt for de som kommer hit med sine vansker.<br />
Side 4 <strong>SI</strong> | magasinet 4/<strong>2008</strong><br />
BUP Kongsvinger gjorde det meget skarpt på<br />
samt lige tre områder. Det er 83 BUP’er i landet. Det<br />
ble delt førsteplass på behandlerkvaliteten (81,4 av<br />
en skala til 100), det ble delt 4. plass og nest best i<br />
Helse Sør-Øst for feltet informasjon og medbestemmelse<br />
(65,0) og annenplass og best i Helse Sør-Øst<br />
for utbytte (77,8). Når vi summerer disse tre verdiene<br />
ender BUP Kongsvinger på en suveren førsteplass i<br />
landet, med en skår på 224,2. Landsgjennomsnittet<br />
var 206,0.<br />
Det var stor spredning i resultat mellom de ulike<br />
poliklinikkene, størst på områder informasjon og<br />
kommunikasjon, der skåren varierte fra 48 til 68.<br />
Det er nærmest en ryggmargsrefleks, som vi prøver<br />
å videreutvikle. Dette har preget alle ansatte så lenge<br />
jeg har vært her. Jeg liker å tenke at de som jobber<br />
her har den innstillingen at forskjellen mellom de og<br />
oss er veldig liten. Det kunne like gjerne vært en av<br />
oss som var foresatt til et barn som trengte hjelp her.<br />
Jeg oppfatter arbeidsmiljøet her som svært godt, sier<br />
hun. Det bekreftet de andre <strong>SI</strong>-<strong>Magasinet</strong> møtte da vi<br />
besøkte kontorene i Glommengata.<br />
– Vi har ingen grunn til å hvile på våre laurbær. Vi<br />
har lov til å glede oss over denne attesten, men vet<br />
samtidig at vi har atskillig å ta fatt i.<br />
Et tilsyn i desember avdekket blant annet at vi har<br />
mye å forbedre før Individuell Plan (IP) er godt nok<br />
etablert. Det er nødvendig at vi får bedre planer for<br />
det vi faktisk gjør. Medarbeiderne her fungere nesten<br />
som en slags levende IP. Det er jo ikke godt nok.<br />
Dette er en rettighet pasientene har krav på, vi skal<br />
ikke ha flere avvik på dette, fastslår hun.<br />
– Det er flott at folk er fornøyde, men det hjelper<br />
ikke de som står på ventelistene. De har vært alt for<br />
lange, men har gått dramatisk ned det siste halvåret.<br />
Det har ikke minst sammenheng med at vi gradvis<br />
har klart å besette flere stillinger. Da <strong>SI</strong>-<strong>Magasinet</strong> var<br />
på besøk var det tre ubesatte stillinger, og det er tegn<br />
på ytterligere bedring.<br />
Klinisk sosionom Bjørg Thoner legger vekt på den<br />
aktiv brukermedvirkningen og at det er et svært godt<br />
tverrfaglig samarbeid. – Og så er det høyt under taket<br />
her. Det er rom for diskusjoner og lov å ha ulike<br />
synspunkter. Vi kan jo ikke være enig i alt, sier hun.<br />
Miljøskapende: – Denne er det mange som har strikket på, sier<br />
(fra venstre) avdelingssjef Anne Regi Ring, kvalitetsmedarbeider<br />
Heidi Larsson og klinisk sosionom Bjørg Thoner.
– Nesten som å komme hjem<br />
Solveig Seterlien fra Åsnes ventet lenge med å ta kontakt med hjelpeapparatet. Jeg ville<br />
ikke fullt ut se de problemene Kim Thomas hadde. Men da jeg omsider, via helsestasjonen<br />
i Åsnes, fikk kontakt med BUP på Kongsvinger, skjedde ting raskt, sier hun.<br />
Hun er en av de foreldrene som ikke kan få fullrost<br />
den innsatsen BUP Kongsvinger gjør. – Jeg var sliten<br />
og følte meg svært alene. Jeg kom inn i en vond sirkel<br />
og visste ikke hva jeg skulle gjøre. Den første<br />
kontakten med BUP var på Flisa, men jeg var veldig<br />
spent første gang jeg kom hit til Kongsvinger. Det<br />
var nesten som å komme på besøk til gamle kjente.<br />
Jeg ble møtt på en utrolig fin måte. Det betyr mye,<br />
det demper spenningene. Det var verken kaldt eller<br />
upersonlig, slik jeg halvt hadde ventet, sier hun.<br />
Store framskritt<br />
– På de to årene vi har hatt kontakt har det skjedd<br />
store framskritt. Det bekrefter Kim Thomas selv. Han<br />
var med moren da de møtte <strong>SI</strong>-<strong>Magasinet</strong>. Hun og<br />
Kim Thomas var i familieterapi på Kongsvinger en<br />
gang i uken i halvannet år. Senere har det vært leketerapi<br />
i et halvår. Kim Thomas har ADHD og angst.<br />
– Jeg skjønner ikke hva de har gjort, men det har<br />
skjedd en stor bedring. De siste månedene har han<br />
hatt leketerapi. Jeg tvilte på at det kunne ha noe for<br />
seg, men det har det virkelig, sier hun. Kim Thomas<br />
var litt trist da vi møtte han, for han hadde akkurat<br />
hatt den siste leketerapitimen. Til høsten starter et<br />
nytt opplegg. – Leketerapien har vært veldig fin, sier<br />
han, det vil jeg savne.<br />
Riktig strategi<br />
– Vi hadde også god nytte av familieterapien. Der<br />
kunne vi prate åpent om ting på en måte jeg ikke var<br />
vant til. Jeg hadde skjermet Kim for problemene, jeg<br />
ville ikke at han skulle få vite om min bekymring for<br />
ham. Men det var det første de sa; Kim skal være<br />
med på dette, han skal vite og delta. Det er ikke tvil<br />
om at det var riktig strategi, sier Solveig nå.<br />
Side 5 <strong>SI</strong> | magasinet 4/<strong>2008</strong><br />
Leketerapi: Både Kim Thomas og moren<br />
Solveig er svært godt fornøyd med den<br />
hjelpen og oppfølgingen de har fått ved<br />
BUP Kongsvinger.<br />
Solskinnshistorie<br />
Stian Michelsen er far til tre barn<br />
som BUP Kongsvinger jobber med.<br />
Han kan ikke få fullrost den jobben<br />
som gjøres og den måten han og<br />
kona Marianne er møtt på.<br />
– Både vi og barna får tett oppfølging,<br />
det er aldri nei å få, uansett når vi tar<br />
kontakt. Kontoret har hjulpet oss på<br />
flere måter, blant annet ved å informere<br />
oss om rettigheter vi har, som vi ikke var<br />
klar over, og som har gjort hverdagen<br />
vår lettere.<br />
– For noen år siden var vi hos en barnepsykolog<br />
på Lillestrøm med guttungen,<br />
han tittet på gutten og sa at det ikke<br />
var noe galt med han. Men vi visste det<br />
var noe galt, han var høyt og lavt hele<br />
tiden. Da var det utrolig fint å få kontakt<br />
her. Vi har fått all den hjelp vi<br />
kunne drømme om. Det er slitsomt å ha<br />
tre barn med ADHD, det har vært på<br />
nære nippet flere ganger, men da har<br />
BUP hver gang vært der og reddet oss<br />
inn. Nå ser vi optimistisk på fremtiden,<br />
sier han<br />
Anne Regi Ring karakteriserer dette som<br />
en solskinnshistorie, og gir mye av æren<br />
til Stian og Marianne, som er veldig flinke<br />
til å ta kontakt.<br />
Tett oppfølging: – Jeg kan ikke få fullrost<br />
den innsatsen BUP Kongsvinger gjør,<br />
sier Stian Michelsen, her sammen med<br />
avdelingssjef Anne Regi Ring.<br />
Av: Trond Tendø Jacobsen
Brukerne skal ikke merke noe:<br />
Sentrallagrene forsvinner<br />
Fra årsskiftet legges <strong>Sykehuset</strong> <strong>Innlandet</strong>s seks sentrallagre ned, og erstattes med vareleveranser<br />
direkte fra et forsyningssenter i Oslo. Avdelingssjef for forsyning og transport Rune Aaberg har som<br />
mål at brukerne ikke skal merke omleggingen.<br />
Varer for 90 millioner<br />
Omkring en tredel av varene som an -<br />
skaffes i <strong>SI</strong> går i dag veien via sentral -<br />
lager. Av et totalt innkjøpt volum av<br />
medisinske forbruksvarer på i overkant<br />
av 300 millioner kroner, går varer for<br />
rundt 90 millioner via sentrallagrene.<br />
Det er disse varene som i denne om -<br />
gang blir berørt av omleggingen.<br />
Av: Trond Tendø Jacobsen<br />
– Jeg håper at den eneste merkbare endringen ute i<br />
organisasjonen blir at flere må begynne å bestille<br />
varer på web, sier han. Omleggingen er utløst av at<br />
nye Ahus er bygget uten lager. Derfor utnytter man<br />
nå den muligheten det har skapt til å endre prinsippene<br />
for lagerhold i hele Helse Sør-Øst. Storparten<br />
av forbruksvarene skal anskaffes via Helse Sør-Øst<br />
avtaler, dette gir færre varesorter, større volum og<br />
dermed lavere innkjøpspriser.<br />
– Jeg har oppfattet en del skepsis når ansatte hører<br />
at sentrallagrene skal stenges. Men jeg har stor tro på<br />
at omleggingen vil gå bra. Det er viktig at det etab -<br />
leres gode rutiner, slik at varene ankommer i tide.<br />
Jeg har studert den omleggingen som skjer på Ahus,<br />
det ser ut til å gå bra der, det er etablert gode systemer.<br />
Det er det viktig at også vi får til, sier han.<br />
Side 6 <strong>SI</strong> | magasinet 4/<strong>2008</strong><br />
Noen unntak<br />
De som bestiller kirurgiske implantater og utstyr til<br />
operasjoner har ofte veldig korte frister. Jeg har<br />
skjønt at endringene er møtt med usikkerhet hos en -<br />
k elte av de som bestiller disse produktene, fordi de<br />
er redde for at det kan oppstå forsinkelser. Men disse<br />
produktene vil ikke bli omfattet av omleggingen, de<br />
vil fortsatt bli levert direkte, som i dag, sier han.<br />
De fleste forbruksvarene vil heretter bli anskaffet<br />
via det nye systemet, det betyr at det blir færre vareenheter<br />
og dermed større volum av de enkelte<br />
varene. Det er i dag sentrallagre ved alle de seks<br />
somatiske sykehusenhetene. Lagrene blir ikke stengt<br />
over natten, det vil skje en gradvis nedbygging – og<br />
det vil fortsatt være en viss lagerfunksjon der, blant<br />
annet av trykksaker.
Pilotavdelinger i høst<br />
Hovedomleggingen skjer fra årsskiftet, mens det ifra<br />
oktober/november vil bli etablert pilotavdelinger,<br />
slik at en ser at systemene og rutinene fungerer.<br />
Omleggingen innebærer at all varebestilling skal skje<br />
elektronisk, men varene vil ikke komme fra sentrallagret<br />
ved den enkelte enhet slik vi har vært vant til,<br />
men direkte fra forsyningssentret i Oslo.<br />
Det vil være to bestillingsmåter sier Aaberg, en «ak -<br />
tiv forsyning» som i dag, der de bestilte varene etterfylles<br />
en til to ganger i uken ut fra behov. Det andre<br />
bestillingssystemet vil være aktuelt for dem som i<br />
dag ikke har «aktiv forsyning», blant annet psykiatrien,<br />
habilitering/rehabilitering og avdelinger som har<br />
lite varebestillinger. De må bestille elektronisk, og<br />
varene vil normalt komme i løpet av 24 timer. Det<br />
som ikke er normale lagervarer kan ta noe lenger tid.<br />
Derfor vil det bli viktig å sikre oversikt, slik at bestillingene<br />
skjer i rett tid, sier han.<br />
Som en stor nettbutikk<br />
– Selve bestillingsmåten blir omtrent som ved van lige<br />
nettbutikker, men en stor forskjell er at det i vårt<br />
Aktiv forsyning: Etterfyllingen av avdelingslagrene som nå<br />
skjer fra sentrallagrene vil snart skje som elektroniske bestillinger<br />
direkte til hovedlagret i Oslo. Bestilling vil skje via strekkoder, slik<br />
Inge Nymoen demonstrerer her, varene kjøres så direkte til det<br />
aktuelle sykehus, og legges i avdelingslagrene.<br />
Forsvinner: Sentrallagrene, som dette på Lillehammer, forsvinner<br />
fra nyttår, forteller avdelingssjef for forsyning og transport<br />
Rune Aaberg. Her er spesialarbeider Inge Nymoen i ferd<br />
med å plukke fram bestilte varer.<br />
system vil være svært mange varesorter. Det kan i en<br />
overgangsperiode bli en utfordring å orientere seg i<br />
varesortimentet. Den utfordringen blir trolig størst<br />
for de som har lavt forbruk og sjelden bestiller varer.<br />
Det er viktig å understreke, sier Aaberg, at disse end -<br />
ringene gjelder ordinære lagervarer. Spesial pro duk -<br />
ter, blant annet kirurgiske implantater og andre spesielle<br />
varer, vil fortsatt komme direkte fra leverandør<br />
– i hvert fall i overskuelig framtid. Det vil også være<br />
lokale beredskapslagre av spesielt medisinskkritisk<br />
utstyr, som for eksempel smittevernutstyr.<br />
Der det i dag er sentrallagre vil det bli varemottak,<br />
hvor det vil være et visst lager av blant annet papir<br />
og trykksaker. Ute på de enkelte avdelingene skal det<br />
være et visst lager av de mest brukte forbruksvarene.<br />
– Vil ikke det nye systemet føre til mer kjøring, større<br />
utslipp, spør vi.<br />
– Nei. I dag var vi et stort antall leverandører som<br />
alle kjører ut varer til alle sykehusenhetene. Om leg -<br />
gingen betyr at antall biler som kjører ut varer vil gå<br />
ned, samtidig som de kjører mer varer.<br />
Side 7 <strong>SI</strong> | magasinet 4/<strong>2008</strong><br />
Kompetanseutvikling<br />
17. oktober setter høgskolene i Inn lan -<br />
det og <strong>SI</strong> fokus på «Kompetanse ut vik -<br />
ling – hva kan vi tilføre hverandre?» Det<br />
skjer i form av et dagseminar, myntet<br />
på ledere på alle nivåer i de fire orga nisasjonene.<br />
Påmeldingsfrist 12. oktober.<br />
Seminarer i september<br />
Det er imponerende mange seminarer<br />
og konferanser i <strong>SI</strong>-regi i september. Full<br />
oversikt får ansatte i <strong>SI</strong> på intranett. Her<br />
nøyer vi oss med å nevne to:<br />
11.-12. september arrangerer <strong>SI</strong>s Relig i -<br />
ons psykologiske senter, i samarbeid med<br />
Norsk Religionspsykologisk forum en na -<br />
sjonal konferanse på Hamar: «Ald ring –<br />
Religiøsitet – Helse». Det er både norske<br />
og internasjonale forelesere, og det<br />
meldes om god påmelding.<br />
23. september holdes «<strong>Innlandet</strong>s helsefaglige<br />
forskningskonferanse <strong>2008</strong>»<br />
på Honne på Biri – den andre i sitt slag,<br />
og er som i fjor et samarbeid mel lom <strong>SI</strong><br />
og de tre høgskolene i <strong>Innlandet</strong>. Den<br />
første konferansen var svært vellykket,<br />
nå håper man å gjenta suksessen.<br />
Utdanner flere<br />
inter<strong>nr</strong>evisorer<br />
<strong>Sykehuset</strong> <strong>Innlandet</strong> har i i sommer<br />
utdannet 27 nye inter<strong>nr</strong>evisorer.<br />
Tre ansatte ved kvalitetsavdelingene ved<br />
Ullevål universitetssykehus holdt et tredagers<br />
teorikurs. En del av kurset besto<br />
i å forberede en revisjon. Om kort tid vil<br />
de nyutdannede sette sine kunnskaper<br />
ut i praksis. Dette er også viktig for å<br />
holde kunnskapen ved like. Et annet<br />
viktig virkemiddel blir å etablere et nettverk<br />
for å utveksle erfaringer. Intern revi -<br />
sor ene skal, som navnet sier, foreta in -<br />
terne revisjoner. Dette ble etablert som<br />
system fra 2005. Revisjonene foregår<br />
etter møns ter fra det private næringsliv,<br />
og skal sikre at all vår virksomhet skjer i<br />
tråd med lover og forskrifter, og skal av -<br />
dekke forbedringsområder.<br />
I 2005 ble det utdannet 25 in ter<strong>nr</strong>evisorer.<br />
Etter omstruktureringen og den nye<br />
divisjonsstrukturen har det vært behov<br />
for flere. Når man nå fordobler antallet,<br />
burde de fleste divisjonene være godt<br />
forspent med ansatte som kan gjen -<br />
nomføre gode interne revisjoner.
Nå får også pasientene fra Vest-Oppland et urologisk tilbud i sitt nærområde. Rett før sommervarmen<br />
slo til for fullt ble det åpnet en urologisk poliklinikk ved <strong>SI</strong> Gjøvik. Klinikken er et samarbeid mellom det<br />
urologiske hovedsentret på Hamar og divisjon Gjøvik.<br />
Urologisk tilbud på Gjøvik<br />
Kortere reisevei: Den urologiske poli -<br />
klinikken er et viktig nytt tilbud ved sykehuset<br />
på Gjøvik. Her ser vi fra venstre<br />
divisjonsdirektør Øyvind Graadal, seksjonsoverlege<br />
ved kirurgisk avdeling på Gjøvik<br />
Sigmund Lavik, divisjonsdirektør Morten<br />
Lang-Ree og urolog/overlege Anders<br />
Selnes.<br />
Av Trond Tendø Jacobsen<br />
– På en vanlig dag vil vi kunne ta imot omkring 15<br />
pasienter, sier urolog Anders Selnes. De første ukene<br />
var poliklinikken åpen en dag i uken, men i løpet av<br />
høsten blir den åpen to dager i uken. Da økes kapasiteten<br />
tilsvarende. – Da begynner det å hjelpe, sier<br />
Selnes.<br />
Urologi er det medisinske fagområdet som øker<br />
mest med økende alder. Det er en av grunnene til at<br />
ventelistene er lange, svært lange. Her er det dekning<br />
for begrepet «lange som et vondt år». – Det er<br />
jo også slik at svært mange av våre pasienter innkalles<br />
til kontroller. Det begrenser kapasiteten vår til å<br />
ta inn nye. Da sier det seg selv at det er stort behov<br />
for å øke dette tilbudet, sier han.<br />
Poliklinikken er finansiert og drives av sykehuset<br />
på Gjøvik, men bemannes av urologer fra Hamar.<br />
Det er en poliklinikk med topp moderne utstyr som<br />
nå er tatt i bruk.<br />
Tre gode grunner<br />
Divisjonsdirektør Morten Lang-Ree er svært godt fornøyd<br />
med det samarbeidet som er innledet. Det er<br />
tre grunner til det, sier han. Dels får befolkningen i<br />
Side 8 <strong>SI</strong> | magasinet 4/<strong>2008</strong><br />
Vest-Oppland kortere reisevei, dels får sykehuset på<br />
Gjøvik igjen urologisk kompetanse, det er viktig, og<br />
dels fører jo dette også til at den samlede polikliniske<br />
kapasiteten økes.<br />
– Dette er et samarbeid begge sykehusene har<br />
nytte og glede av, sier divisjonsdirektør Øyvind<br />
Graa dal. – Når vi har mulighet til det, som i dette tilfellet,<br />
er det en god løsning å sende urologene nærmere<br />
pasientene, slik at flere pasienter får kortere<br />
reisevei.<br />
Bør bety mye for kapasiteten<br />
Vi har ikke kapasitet til å øke det polikliniske urologitilbudet<br />
på Hamar. Derfor økte vi i mai poliklinikk -<br />
tilbudet på Elverum fra en til to dager i uken, for deretter<br />
å etablere et tilbud på Gjøvik. Disse to tiltakene<br />
bør bety mye for kapasiteten og dermed gradvis<br />
redu sere ventetidene, sier han.<br />
– Som kirurg vet jeg av egen erfaring at det også<br />
kan være nyttig for gastrokirurger å få assistanse fra<br />
urologer i spesielle situasjoner. Nå kan slike konsultasjoner<br />
planlegges til de dagene det er urologer ved<br />
sykehuset, legger han til.
Topp moderne: De nye, avanserte operasjonsbordene på<br />
Kongsvinger er de første i sitt slag i landet.<br />
Stor dag på Kongsvinger<br />
Etter åtte års venting kunne <strong>SI</strong> Kongsvinger i forrige måned endelig ta i bruk fire flunkende nye og topp<br />
moderne operasjonsstuer. – Dette er en stor dag for sykehuset, for de ansette og ikke minst for befolkningen<br />
i Glåmdalsregionen, sa en strålende fornøyd divisjonsdirektør Grethe Fossum under åpningen, 11. august.<br />
Nå var alle årene med venting glemt, det var bare fornøyde<br />
ansikter og brede smil å se i den overbefol k -<br />
ede korridoren under åpningen. Ikke mindre enn<br />
120 gjester og ansatte ble med på omvisningen i de<br />
nye lokalene. Til daglig er operasjonsstuene ikke noe<br />
man kan besøke, så riktig mange ansatte benyttet<br />
denne sjeldne anledningen til å studere et av nervesentrene<br />
i sykehuset. De som ønsket å bese lokalene<br />
ble delt i fire gruppe, alle måtte selvsagt ikle seg<br />
foreskrevet besøksantrekk. Aldri har det vel vært så<br />
mange grønnkledde på en gang på sykehuset.<br />
Åpnet med skalpell<br />
Det var divisjonsdirektøren som foretok den høytide -<br />
lige åpningen av den nye operasjonsavdelingen, godt<br />
assistert av administrerende direktør Torbjørn Alm -<br />
lid. Som seg hør og bør ble den røde snoren skåret<br />
over med en skalpell. I sin gratulasjonshilsen slo Alm -<br />
lid fast at all tvil om akuttmottak og de kirurgiske tilbudene<br />
på Kongs vinger nå kan legges til side. In ves -<br />
teringene er en bekreftelse på at dette skal bestå.<br />
– <strong>Sykehuset</strong> <strong>Innlandet</strong> ønsker ikke å eksperimentere<br />
med den akuttkirurgiske virksomheten, verken her<br />
eller andre steder i foretaket, sa han. Han så fram til<br />
at ny DPS blir ferdig. Det vil bidra til å styrke fagmiljøet<br />
rundt <strong>SI</strong> Kongsvinger ytterligere.<br />
30 millioner<br />
Den totale ansiktsløftingen av operasjonsavdelingen<br />
har kostet omkring 30 millioner kroner, 23 millioner<br />
til ombygging og resten for utstyr, blant annet nye<br />
topp moderne operasjonsbord, de første i sitt slag i<br />
landet. De tåler 250 kilo med god margin, og kan<br />
manøvreres i alle retninger ut fra behovene i de en -<br />
kelte tilfellene. En god del utstyr har blitt med på<br />
flyttelasset fra de tidligere operasjonsstuene.<br />
Den nye avdelingen består av fire operasjonsstuer,<br />
en mindre enn tidligere, men de nye stuene er større<br />
og langt mer hensiktsmessige. – Her er det mulig<br />
å drive mer effektivt, derfor blir kapasiteten minst<br />
like stor som tidligere. Det vil også bli satset mer på<br />
dagkirurgi, sier Fossum.<br />
Ventet ikke forgjeves<br />
Byggeperioden, fra mars til august, har vært utford -<br />
rende. Blant annet er det etablert midlertidige operasjonsstuer.<br />
– Og vi har på den måten klart å opprettholde<br />
inntektene, det er godt gjort, sier divisjonsdirektør<br />
Fossum stolt. Hun er raus med ros til alle<br />
som har deltatt i prosjektet. Det har vært nok av frustrasjoner<br />
og utfordringer under vegs, men det var<br />
glemt når man så hvor flott det nye ble. Man venter<br />
ikke forgjeves når man venter på noe godt.<br />
Side 9 <strong>SI</strong> | magasinet 4/<strong>2008</strong><br />
Kamuflasjeantrekk: Administrerende<br />
direktør Tobjørn Almlid (t.v.) intervjues av<br />
Glåmdalen-journalist Bård Engh.<br />
Av Trond Tendø Jacobsen
Solid doktordisputas av Geir Selbæk:<br />
Som kniv i varmt smør<br />
Brede smil: Geir Selbæk (t.h.) gratuleres<br />
av lederen av Alderspsykiatrisk Kompe -<br />
tansesenter på Sanderud, Birger Lillesveen.<br />
Flere doktorgrader<br />
Det er kommet ytterligere to nye<br />
doktorgrader i <strong>SI</strong> i løpet av sommermånedene.<br />
Vi kan gratulere Baard Olav Jensen, av -<br />
deling for akuttmedisin ved <strong>SI</strong> Lille ham -<br />
mer, han disputerte ved Hauke land Uni -<br />
versitetssykehus 24. juni. Hans av hand -<br />
ling hadde tittelen: «Studies on inhibition<br />
of platelet activiation by nitric oxide<br />
with special reference to inhibition of<br />
the thrombin-induced platelet shape<br />
change». Dette er en studie som blant<br />
annet har sett på forandringsresponser<br />
i aktiverte blodplater.<br />
Vi kan også gratulere Arild Granerud<br />
med medisinsk doktorgrad. Han er tilsatt<br />
i 20 prosent stilling i Divisjon Psyk -<br />
isk helsevern, Avd. for psykosebehandling<br />
og rehabilitering. Han disputerte i<br />
mai ved Nordiska högskolen för folkhälso<br />
vetenskap i Gøteborg. Tittelen på<br />
hans avhandling var: «Social integration<br />
for people with mental health<br />
problems. Experience, perspective and<br />
prac tical changes». Granerud har sin<br />
hovedtilknytning til Høgskolen i Hed -<br />
mark.<br />
Av Trond Tendø Jacobsen<br />
<strong>2008</strong> blir et godt nytt «doktorår» for<br />
<strong>Sykehuset</strong> <strong>Innlandet</strong>. Geir Selbæks doktordisputas<br />
i begynnelsen av juni var den fjerde<br />
<strong>SI</strong>-ansatte som disputerte. Selbæk gjennomførte<br />
disputasen med suveren sikkerhet.<br />
Spørs målene fra de to opponentene fortonet<br />
seg nærmest som den reneste «kosepraten».<br />
Selbæk stilte for anledningen i komplett manns -<br />
bunad, med kniv i sølvslire. Dette fikk for øvrig 2.<br />
oppo nent professor Dag Årsland (Wolfson Center for<br />
Age-Related Diseases, King’s College i London) til å<br />
bemerke at dette var første gang han hadde opponert<br />
mot en doktorand som var bevæpnet med kniv.<br />
Men det var nok allikevel ikke derfor at så vel presentasjonen<br />
av det omfattende forskningsarbeidet og<br />
opponentens utspørring gikk som «kniv i varmt smør».<br />
Disputasen foregikk i auditoriet ved øyeavdelingene<br />
på Ullevål Universitetssykehus 10. juni, og hadde<br />
tittelen: «Behavioural and psychological symptoms of<br />
dementia in Norwegian nursing homes – pre valence,<br />
course and association with psychotropic drug use».<br />
Fire av fem har demens<br />
Målsettingen med arbeidet var å beskrive forekomst<br />
og forløp av atferdsforstyrrelser og psykologiske<br />
symptomer ved demens (APSD) blant sykehjemspasienter,<br />
og undersøke hvordan symptomene påvirkes<br />
Side 10 <strong>SI</strong> | magasinet 4/<strong>2008</strong><br />
av behandling med psykofarmaka. Avhandlingen<br />
pre senterte resultatene av datainnsamling fra 1.163<br />
pasienter i 26 sykehjem i de to Agderfylkene og i<br />
Hed mark og Oppland. Av de registrerte pasientene<br />
hadde så mange som 933 (81 prosent) demens. Men<br />
bare 55 prosent hadde en demensdiagnose. Det ble<br />
foretatt en ny registrering ett år senere, den omfattet<br />
794 pasienter.<br />
Mangelfull oppfølging<br />
Blant dem som hadde demens brukte tre av fire<br />
psykofarmaka fast ved første undersøkelse, 89 prosent<br />
av disse brukte det forsatt ett år senere. Forløpet<br />
av symptomer hos de som brukte psykofarmaka og<br />
de som ikke brukte det var det samme. Tidligere studier<br />
har vist at effekten av disse medikamentene i<br />
beste fall er moderat. Personer med demens er særlig<br />
utsatt for alvorlige bivirkninger ved langvarig<br />
bruk, påpeker han.<br />
Selbæk mener at funnene tyder på at oppfølgingen<br />
av demenspasientene i sykehjemmene er mangelfull<br />
– det ser ut til å være et misforhold mellom<br />
alvorlighetsgraden av symptomer og standarden på<br />
den medisinske tjenesten ved sykehjemmene.<br />
Brede smil<br />
Vi vet ikke hvem som smilte bredest etter disputas -<br />
en, var det forskningssjef Per Farup, lederen av<br />
Alders psykiatrisk Kompetansesenter Birger Lille -<br />
sveen, som har to doktorgradsstipendiater til «på<br />
gress», eller var det divisjonsdirektør Solveig Brekke<br />
Skard? Nei, det var nok Geir Selbæk selv – som nå<br />
er godt i gang med en omfattende oppfølgingsstudie,<br />
så det vi til nå har fått er bare forretten.<br />
Med kniv i sliret: En stilig doktorand Geir Selbæk på veg<br />
inn til disputas. Bak fra venstre: 1. opponent, professor dr.med.<br />
Gösta Bucht (Universitetet i Umeå), 2. opponent, professor,<br />
dr.med. Dag Årsland (King’s College, London), 3. medlem<br />
av bedømmelseskomiteen, professor dr. philos Anne Marit<br />
Mengshoel (Univer si tetet i Oslo). Disputasleder var professor II<br />
Torleif Ruud (Uni ver sitetet i Oslo).
Nyskapning i <strong>SI</strong>:<br />
Religionspsykologisk senter<br />
Kompetansemiljøene i divisjon Psykisk helsevern<br />
fikk enda et nytt tilskudd i sommer, da<br />
det ble åpnet et religionspsykologisk senter<br />
på <strong>SI</strong> Sanderud, samlokalisert med Alders -<br />
psykiatrisk kompetansesenter.<br />
– Gjennom mine 10 år som sykehusprest på Sande -<br />
rud har jeg hatt mange samtaler med pasienter rundt<br />
religionspsykologiske problemstillinger, og det har<br />
ofte ført til kontakt i slike spørsmål også med be -<br />
handlingsapparatet rundt pasientene. Dette har i sin<br />
tur skapt etterspørsel etter kunnskap og veiledning<br />
på dette feltet, sier initiativtaker og senterleder, sykehusprest<br />
Lars J. Danbolt.<br />
Mange problemstillinger<br />
– Vårt ønske, sier han, er å skape et kompetansesenter<br />
som skal bidra til å styrke det behandlingsmessige<br />
tilbudet til pasienter omkring eksistensielle<br />
spørsmål som aktualiseres i behandlingsmessig sam -<br />
menheng. Dette kan dreie seg om problemstillinger<br />
rundt ensomhet, tro, gudsbilde, tilhørighet, mening,<br />
skam, selvforståelse og mer med. – Tro og liv, sier<br />
Danbolt, kan fungere både som støtte og byrde for<br />
mennesker i behandling, og det er stort behov for<br />
profesjonell kompetanse i slike sammenhenger.<br />
Sentret debuterte som medarrangør av et Schjel de -<br />
rupseminar på Nansenskolen i juni, og skal 11. og<br />
12. september arrangere en stor nordisk fagkonferanse<br />
omkring aldring og religiøsitet. Danbolt røper<br />
at sentret har ambisjoner om å bli et regionalt senter<br />
innen Helse Sør-Øst, og er heller ikke fremmed for å<br />
at det kan utvikles til å bli et nasjonalt senter.<br />
Behov også i somatikken<br />
– En av tankene med sentret er å kunne tilby ulike<br />
former for kurs og seminarer for ansatte. På sikt er<br />
det et ønske at vi også skal kunne tilby dette til<br />
pleiere og andre i somatikken i <strong>SI</strong>. Men før vi kan<br />
det må vi få noe større ressurser, sier han.<br />
Det er mange religionspsykologiske problemstillinger<br />
også blant somatiske pasienter. Det kan være<br />
tanker rundt mening – meningsløshet, selvforståelse,<br />
religiøse grublerier – hvor var Gud når jeg ble dårlig?<br />
– Min tanke er at mange slike problemstillinger<br />
bør kunne håndteres av det ordinære pleiepersonalet,<br />
det vil ikke på noen måte gjøre presten overflødig.<br />
I mange tilfeller kan det være samtalebehov i<br />
korte sekvenser, der en pleier bør kunne assistere en<br />
pasient uten å bli engstelig for hvordan han eller hun<br />
skal opptre. Slike samtaler vil ofte ha et akutt preg,<br />
og da bør de tas der og da, og ikke om to timer eller<br />
neste dag når presten kommer.<br />
Åpning: Mange, både fra divisjon Psykisk helsevern,<br />
fra andre enheter i <strong>SI</strong>, fra brukerorganisasjoner og<br />
fra virksomheter utenfor <strong>SI</strong> deltok under åpningen<br />
av sentret 18. juni. Her ønsker Lars Danbolt forskningssjef<br />
Per Farup velkommen.<br />
Utstrakt forskning<br />
Det vil bli lagt stor vekt på forskning. Et større forskningsprosjekt<br />
omkring psykoser og religiøsitet er i<br />
gang, og en er i ferd med å etablere tre religionspsykologiske<br />
doktorgradsprosjekter omkring demens,<br />
kreft og folkehelse.<br />
Foreløpig er sentret organisert som et prosjekt<br />
under Alderspsykiatrisk kompetansesenter, og den<br />
eneste stillingshjemmelen er en 20 prosent bibliotekarstilling.<br />
I tillegg får Lars Danbolt bruke en del av<br />
sin stilling i sentret. Og det er etablert en solid prosjektstab<br />
for å initiere forskning og utvikle sentret.<br />
Her deltar professor Knut Hestad, psykiatrisk sykepleier<br />
Anne Wågen Nyhus, sykehusprest/psykolog<br />
Susanne Sønderbo, psykiater/forsker Lars Lien, leder<br />
for Alderspsykiatrisk kompetansesenter Birger Lille -<br />
sveen og avdelingssjef Susan Juell.<br />
Av Trond Tendø Jacobsen<br />
Side 11 <strong>SI</strong> | magasinet 4/<strong>2008</strong><br />
fakta: Religionspsykologi<br />
■ Religionspsykologi er en samlende<br />
betegnelse for et fag- og forskningsområde<br />
der det tas i bruk ulike<br />
psykologiske teorier og metoder.<br />
■ Religionspsykologi har som oppgave<br />
å studere religion og livssyn som<br />
opplevelse og atferd. Fokuset er på<br />
menneskers åndelighet, eksistensielle<br />
og livssynsrelaterte erfaringer,<br />
hvordan slike erfaringer oppstår,<br />
hvilke funksjoner de har for individer<br />
og grupper, og hvordan de<br />
kommer til uttrykk.<br />
■ Klinisk religionspsykologi vil si at<br />
denne kunnskapen anvendes i en<br />
behandlingsmessig helsefremmende<br />
sammenheng. For mange utløser<br />
sykdom eksistensielle temaer på en<br />
mer intens og avgjørende måte enn<br />
i livet ellers.
Tema � Utviklingsarbeid<br />
Enda sterkere fokus på kvalitet<br />
Pasienttilfredshet: – Vi som jobber i <strong>SI</strong><br />
har alle mulig grunn til å være stolte over<br />
den innsatsen som gjøres, de aller fleste<br />
pasientene får god behandling og er godt<br />
tilfreds, sier hun. Therese Tandsæter fra<br />
Kolbu, med fire dager gamle Thea Mat -<br />
hilde i armene, er et eksempel på det.<br />
Av: Trond Tendø Jacobsen<br />
Tall som skremmer<br />
Hvis vi overfører disse prosentene til behandlingsvolumet<br />
i <strong>SI</strong> innebærer det at mellom 12.000 og 15.000<br />
av de innlagte pasientene i fjor fikk unødvendig eller<br />
skadelig behandling. Ytterligere 6.000–12.000 fikk en<br />
behandling som ikke var vitenskaplig dokumentert.<br />
– Dette er uhyggelige tall, som det er vanskelig å<br />
ta inn over seg, sier viseadministrerende direktør Alice<br />
Beathe Andersgaard. – Men de understreker veldig<br />
sterkt hvor viktig det er å ta et krafttak for å sikre kvaliteten<br />
på den behandlingen som gis. Dette viser også<br />
at de prosessene som er igangsatt er berettiget. Vi må<br />
Side 12 <strong>SI</strong> | magasinet 4/<strong>2008</strong><br />
– <strong>Sykehuset</strong> <strong>Innlandet</strong>, som alle andre helseforetak,<br />
må sette enda sterkere fokus på<br />
kvalitetsarbeidet, sier viseadministrerende<br />
direktør Alice Beathe Andersgaard. Hoved -<br />
stadsprosessen, Strategisk utviklingsplan<br />
2009–2012, arbeidet med kunnskapsbasert<br />
praksis, behandlingslinjer, «beste praksis» og<br />
en rekke andre større og mindre tiltak er alle<br />
ledd i kvalitetskjeden – og den er som kjent<br />
ikke sterkere enn det svakeste leddet.<br />
Vi møtte lederen av Strategi og helsefag, for å få hennes<br />
tanker rundt en del sentrale problemstillinger,<br />
som er tydeliggjort i kjølvannet av Hovedstads pro -<br />
sessen og Strategisk utviklingsplan.<br />
Tiltak på bred front<br />
I tillegg til den kvalitetsstyrking som følger av Hov -<br />
edstadsprosessen (se side 13) har <strong>SI</strong> et stort antall tiltak<br />
som på ulikt vis skal bidra til å sikre og bedre<br />
kvaliteten på den behandling som gis:<br />
Strategisk utviklingsplan 2009–2012 (se side 16-17)<br />
Kunnskapsbasert praksis (se side 15)<br />
Behandlingslinjer og standardiserte prosedyrer<br />
EPJ – elektronisk pasientjournal<br />
EDS – Elektronisk dokumentasjon for sykepleie<br />
Fagråd og kvalitetsutvalg<br />
Internasjonale undersøkelser viser at mellom 30 og 45 prosent av sykehuspasientene ikke får<br />
en behandling som er i tråd med det som er vitenskaplig dokumentert som virksom behandling,<br />
og at 20–25 prosent av disse får unødvendig eller direkte skadelig behandling.<br />
parallelt jobbe både med kvalitet og pasientsikkerhet.<br />
Det er forskjell på disse to begrepene. Kva litet<br />
er når det går bra, sikkerhet er når det ikke går galt.<br />
– Vi vet at noe av det farligste for pasientene er<br />
overflyttingen fra et ansvarsnivå til et annet, eller fra<br />
en avdeling til en annen. Det ligger også store forbedringsmuligheter<br />
i kommunikasjonen mellom partene<br />
om pasienten. Det er viktig å se på helt konkrete<br />
tiltak for hvordan vi skal forbedre oss på de<br />
områdene vi vet det skjer flest feil, og få til en langt<br />
bedre meldekultur og meldehyppighet.
System for registrering av avvik og uønskede<br />
hendelser (TQM)<br />
Sykepleiefaglig kompetanseutvikling<br />
Forbedre og utvikle elektroniske hjelpemidler<br />
Listen kunne vært enda lenger.<br />
Store endringer<br />
– På mange måter står vi nå foran et såkalt paradigmeskifte<br />
– store endringer i måten vi gjør ting<br />
på. Dels skyldes dette de organisasjonsmessige<br />
juster inger som er utløst av Hovedstadsprosessen<br />
og and re prosesser. Vi får også en rekke andre<br />
ut fordringer; dels på grunn av den voldsomme<br />
kunn skapsmeng den som nå er tilgjengelig gjen -<br />
nom internett, dels gjennom medisinske nyvinnin<br />
ger og nye elektroniske hjelpemidler og kunnskapskanaler,<br />
dels gjen nom en ny og mer opp -<br />
datert og krevende pasientgenerasjon. Vi vil også<br />
få ekstra utfordringer i møtet med den eldrebølgen<br />
vi vet kommer med stor tyngde. Og vi vil ha<br />
et forsterket fokus på kvalitet og kunn skapsbasert<br />
praksis, sier hun.<br />
Samme behandling<br />
– Det er et viktig prinsipp i <strong>SI</strong> at vi skal tilby sam -<br />
me behandling uavhengig av hvor den gis, selv<br />
om det i praksis kanskje kan være riktig med en<br />
viss tilpassing, er målsettingen krystallklar. Klinisk<br />
beslutningsstøtte, standardiserte prosedyrer og<br />
etab lering av behandlingslinjer er tiltak som vil<br />
bi dra til en mest mulig lik behandling. Fagrådene<br />
vil få en sentral rolle i dette arbeidet. Det startes<br />
et spennende pilotprosjekt i høst, forteller hun.<br />
– Vi tenker å kjøpe ferdige systemer for klinisk<br />
be slutningsstøtte fra utlandet, og tilpasse disse til<br />
våre forhold. Dette er systemer det ligger mye ar -<br />
beid bak. Det kan være aktuelt å plukke ut 20–25<br />
pasient for løp, og etablere dem som <strong>SI</strong>s pasientforløp.<br />
Jeg har håp om at vi kan få to, kanskje<br />
fire, behandlingslinjer klare i løpet av høsten, sier<br />
hun.<br />
Mye å være stolt over<br />
– Selv om det er atskillig som kan forbedres, er<br />
det også mye å glede seg over. Det skjer veldig<br />
mye positivt i <strong>SI</strong>, understreker Andersgaard. Det<br />
er lett å fokusere på det som ikke er bra, men vi<br />
har svært mye å være stolte av. Det er det som er<br />
bra og svært bra som er det normale. Det gjenspeiles<br />
blant annet i at vi har en høy pasienttilfredshet.<br />
Det er det viktig å ikke glemme, sier<br />
hun.<br />
Må endre tankemønster<br />
Den vanvittige tilgangen og tilgjengeligheten på kunnskap, og den holdnings -<br />
endringen vi ser i pasientmassen vil tvinge oss som jobber i helsevesenet til å<br />
endre tankemønster, sier viseadministrerende direktør Alice Beathe Andersgaard.<br />
Det som har utløst denne lille revolusjonen er internett.<br />
– Vi ser at vi er i ferd med å få annerledes og<br />
mer krevende pasienter. De er godt oppdatert på sin<br />
sykdom, og finner seg ikke i hva som helst. Pasi -<br />
entene vil i enda større grad etterspørre kompetanse,<br />
og vi vil oppleve situasjoner der pasientene vet<br />
mer enn behandlerne. Dette er av de utfordringene<br />
som har tvunget fram flere av de prosessene som nå<br />
er i gang. Et av de store spørsmål nå er hvordan vi<br />
skal klare å jobbe videre med de nye premissene,<br />
slik at det blir til nytte for pasientene, sier hun.<br />
– Legens makt har vært kunnskap. Den fremtidige<br />
makten vil trolig ligge hos de som klarer å sortere<br />
kunnskap, og gi omsorg. Det er her jeg ser en av<br />
våre store utfordringer, sier hun. Samtidig vet vi at<br />
praksis ikke endres bare ved å gjøre kunnskap tilgjengelig,<br />
for vi fortsetter ofte å gjøre «det som vi har<br />
gjort tidligere», og mener er god behandling.<br />
Langt til sengekanten<br />
– Det er langt fra forskning og kunnskap til sengekanten.<br />
Vi må jobbe for å gjøre denne avstanden<br />
kortere, slik at våre pasienter kan få gleden av den<br />
nye kunnskapen så fort som mulig. Vi er langt framme<br />
i Helse Sør-Øst og i landet ellers i arbeidet med<br />
å igangsette og systematisere kunnskapsbasert praksis.<br />
Legekårsundersøkelsen viste at legene i Norge<br />
leser mye og har mye kunnskap, men er tilbakeholdne<br />
med å endre egen praksis. Ofte er det nok<br />
slik at behandlingsmåten først endres når den enkelte<br />
lege får konkrete utfordringer i kontakt med, og<br />
gjennom behandling, av pasienter. De søker råd og<br />
hjelp, og om det viser seg å ha effekt endrer de<br />
atferd.<br />
Egenmelding<br />
– Jeg kan bruke meg selv som gynekolog som ek s -<br />
empel. Jeg fortsatte å foreta utskrapninger av livmor -<br />
hulen etter at det ble anbefalt å ikke gjøre det. Jeg<br />
fortsatte fordi jeg trodde på det selv, og hadde sett<br />
effekt, sett at det sluttet å blø.<br />
– Jeg er bare en av mange som beskjemmet må er -<br />
kjenne at jeg for sent tok i bruk nye anerkjente metoder.<br />
Det er en stor utfordring å etablere systemer og<br />
holdninger som bidrar til at praksis endres mye raskere<br />
når ny kvalitetssikret kunnskap foreligger, sier<br />
hun.<br />
Side 13 <strong>SI</strong> | magasinet 4/<strong>2008</strong><br />
Mye kunnskap: – Det er for langt fra<br />
forskning og kunnskap til sengekanten,<br />
sier viseadministrerende direktør Alice<br />
Beathe Andersgaard, og demonstrerer det<br />
med denne imponerende bunken med<br />
doktoravhandlinger fra <strong>SI</strong>-ansatte fra de<br />
siste par årene. Avstanden må gjøres<br />
kortere, sier hun.<br />
Vanskelige prioriteringer<br />
<strong>SI</strong> og helsevesenet generelt har utford -<br />
ringer på mange plan. En av de store<br />
ut fordringene er prioriteringene. Hvor -<br />
dan skal vi klare å prioritere rett, de riktige<br />
pasientgruppene og de riktige pasientene<br />
innenfor disse gruppene?<br />
– Vi har overordnede retningslinjer som<br />
forteller hvilke pasientgrupper som skal<br />
prioriteres, men det viser seg vanskelig<br />
å klare å bruke de overordnede prioriteringene<br />
i den daglige kliniske virksomheten.<br />
Dette er en kjempeutfordring,<br />
sier Andersgaard, for vi har ikke mulighet<br />
til å behandle alle innenfor de rammene<br />
spesialisthelsetjenesten har. Psy -<br />
kisk helsevern, habilitering og rehabilitering<br />
og kronikere er prioriterte grupper<br />
i vår utviklingsplan for de neste fire<br />
årene. Innen somatikk må det prioriteres<br />
strengere, vi må ikke være så ivrige<br />
etter å behandle pasienter som fastlegene<br />
og kommunehelsetjenesten har<br />
ansvaret for. Det er også nyttig å ta inn<br />
over seg at det i utgangspunktet er<br />
fast legen om «eier» pasienten, og som<br />
skal ha den fulle oversikten over pasientens<br />
situasjon.
Tema � Utviklingsarbeid<br />
Hovedstadsprosessen på høring<br />
Sykehusområdene<br />
De nye sykehusområdene i Helse Sør-<br />
Øst omfatter disse helseforetakene:<br />
■ <strong>Innlandet</strong>: <strong>Sykehuset</strong> <strong>Innlandet</strong> <strong>HF</strong><br />
(med Nes/uten Jevnaker)<br />
■ Østfold: <strong>Sykehuset</strong> Østfold <strong>HF</strong><br />
■ Øst: Akershus Universitetssykehus <strong>HF</strong><br />
■ Sentrum: Ullevål universitetssykehus<br />
<strong>HF</strong>, Aker universitetssykehus <strong>HF</strong>,<br />
Rikshospitalet <strong>HF</strong>, Diakon hjemmets<br />
sykehus, Lovisenberg Diakonale<br />
sykehus<br />
■ Vest: <strong>Sykehuset</strong> Asker og Bærum <strong>HF</strong>,<br />
<strong>Sykehuset</strong> Bus kerud <strong>HF</strong>, Blefjell sykehus<br />
<strong>HF</strong>, Ringerike sykehus <strong>HF</strong><br />
■ Telemark/Vestfold: <strong>Sykehuset</strong><br />
Telemark <strong>HF</strong>, Syke huset i Vestfold <strong>HF</strong>,<br />
Psykiatrien i Vestfold <strong>HF</strong><br />
■ Sørlandet: Sørlandet sykehus <strong>HF</strong><br />
Av Trond Tendø Jacobsen<br />
Orienterte: Viseadm. direktør i Helse Sør-<br />
Øst, Mari Trommald, som har ansvaret for<br />
Hoved stadsprosessen orienterte om den<br />
på en ledersamling i mai. Styreleder Peder<br />
Olsen er tilhører.<br />
Styret i Helse Sør-Øst vedtok 19. juni å sende<br />
hovedstadsprosessen på høring, blant annet<br />
til helseforetakene, med svarfrist 20. oktober.<br />
De 15 helseforetakene er foreslått organisert<br />
i syv sykehusområder, på 3-500.000 innbyggere.<br />
<strong>SI</strong> utgjør ett av disse områdene.<br />
Sykehusområdene er et viktig element i prosessen,<br />
de er tenkt å samarbeide om å løse behovene innen<br />
hvert enkelt område. I hovedstadsprosessen opereres<br />
det med begrepet områdesykehus, sykehus som<br />
har fullt områdeansvar for et sykehusområdet. I <strong>SI</strong> er<br />
det bred enighet om at det ikke skal være noe hovedsykehus<br />
eller områdesykehus her. I stedet vil de mer<br />
spesialiserte funksjonene bli fordelt i de ulike sykehusenhetene<br />
i en funksjonsfordelt modell.<br />
Det er en målsetting av sykehusområdene skal<br />
kunne behandle 80–90 prosent av pasientene. I <strong>SI</strong> er<br />
dekningsgraden for somatiske tjenester omkring 75<br />
prosent. Innen psykisk helsevern er den nærmere<br />
100 prosent. For å nå den somatiske målsettingen vil<br />
det bety at man må «hente hjem» pasienter som i dag<br />
behandles utenfor regionen. Både hvordan dette kan<br />
løses og andre følger av hovedstadsprosessen er innarbeidet<br />
i forslaget til Strategisk Utviklingsplan<br />
2009–2012 (se side 16 og 17).<br />
Hovedstadsprosessen berører hele helseregionen,<br />
men de største endringene vil trolig skje i sykehus-<br />
Side 14 <strong>SI</strong> | magasinet 4/<strong>2008</strong><br />
område Sentrum, som omfatter Ullevål, Aker, Riks -<br />
hos pitalet, Diakonhjemmet og Lovisenberg. De vid e -<br />
re prosessene skal avklare de konkrete endringene.<br />
Atskillig vil falle på plass i høst, men en rekke sentrale<br />
problemstillinger, blant annet den framtidige<br />
organiseringen av Ullevål, Rikshospitalet og Aker, vil<br />
bli bearbeides videre.<br />
Begrepsavklaring<br />
I hovedstadsprosessen har det vært arbeidet med tre<br />
funksjonsnivåer innen fagområdene: basisfunksjon<br />
som alle avdelinger innen fagområdet bør ha, spesial -<br />
funksjoner som bør samles på få steder i et sykehusområde<br />
og regionfunksjon som bør samles på ett<br />
sted i Helse Sør-Øst<br />
I det videre arbeidet tas det sikte på at <strong>SI</strong> etablerer<br />
tre ansvarsfunksjoner for å sikre helhetlig faglig ut -<br />
vikling av basisfunksjoner og spesialiserte funksjoner;<br />
Fagråd, Koordineringsansvar og Områdeansvar.<br />
Fagrådene har som sitt mandat å bidra til å styrke<br />
fagutviklingen, styrke det faglige samarbeidet mel -<br />
lom de ulike avdelingene og divisjonene og mellom<br />
<strong>Sykehuset</strong> <strong>Innlandet</strong> og kommunene.<br />
Koordineringsansvar er en videreutvikling av fagrådene,<br />
og ansvaret for koordineringsfunksjonen legges<br />
til divisjonsdirektøren ved den divisjonen som<br />
til deles slikt ansvar.<br />
Områdeansvar erstatter dagens hovedsenter i <strong>SI</strong>.<br />
De somatiske divisjoner som tildeles områdeansvar<br />
for et fagområde vil blant annet ha som oppgave å<br />
bidra til utviklingen av et samlet godt tjenestetilbud<br />
innen sitt fagområde. Divisjoner med områdeansvar<br />
har også ansvar for de andre lokalisasjonene som har<br />
aktivitet innen samme fagområde.<br />
Utfordringene<br />
I sluttrapporten for hovedstadsprosessen beskrives<br />
utfordringene slik: «Til tross for at de aller fleste pasienter<br />
er fornøyd med behandlingen de får i norske<br />
sykehus, er det behov for å gjøre omstillinger for å<br />
møte morgendagens behov. Det blir flere eldre, og<br />
selv om flertallet av de eldre er friske, bidrar flere<br />
eldre til at det blir flere syke totalt sett. Det blir blant<br />
annet flere med kroniske og sammensatte lidelser og<br />
flere får kreft. Mange eldre har behov for helsepersonell<br />
og tjenester med bred tilnærming, slik at helheten<br />
i deres lidelser og livssituasjon ivaretas. Sam -<br />
tidig utvikles det nye behandlingsmetoder som øker<br />
behovet for spesialisering innenfor flere medisinske<br />
fagområder. Dette kommer i tillegg til at dagens<br />
sykehusstruktur og oppgavefordeling mellom sykehusene<br />
ble utviklet i en tid hvor både kunnskap og<br />
infrastruktur, herunder både veier og informasjonsteknologi,<br />
var svært annerledes enn i dag.»
Kunnskapsbasert symbiose: Parhestene<br />
Øystein Eiring og Per Olav Vandvik (t.v.)<br />
stikker seg fram over alt der kunnskapsbasert<br />
praksis står på dagsordenen. De vil gjøre <strong>SI</strong> til<br />
norgesmester i kunnskapsbasert praksis.<br />
Tema � Utviklingsarbeid<br />
Glødende ivrig radarpar<br />
Per Olav Vandvik og Øystein Eiring brenner og ivrer for at <strong>SI</strong> skal bli best i landet på<br />
å ta i bruk kunnskapsbasert praksis. De to opptrer som et radarpar, som en symbiose<br />
– som Knoll og Tott. – Jeg er Tott, sier Per Olav. – Jeg er Knoll, sier Øystein.<br />
I en mail til undertegnede karakteriserte Per Olav<br />
seg og Øystein som «en voldsom karusell av entusiasme<br />
og muligheter, med et ekte engasjement for en<br />
bedre helsetjeneste»! Det var ikke snaut. Men det er<br />
akkurat slik de framstår.<br />
Sammen med blant andre bibliotekar Elin Opheim<br />
og utviklingsleder IT Roar Halvorsen har de nå utarbeidet<br />
en handlingsplan for kunnskapsbasert praksis<br />
i <strong>SI</strong>, med ikke mindre enn 55 ulike tiltak (se egen<br />
sak). Per Olav er indremedisiner fra <strong>SI</strong> Gjøvik,<br />
Øystein psykiater fra DPS Hamar. – Det er neppe en<br />
ulempe, sier de, at de representerer både somatikk<br />
og psykiatri – og er fra hver sin side av Mjøsa.<br />
– Til å le seg i hjel av<br />
Virvelvinden Øystein var etter medisinstudiene en tid<br />
journalist i Dagens Medisin. – Jeg skrev mye om<br />
forskning, og så ekstremt tydelig hvor motstridende<br />
forskning var, og at det var mye som var mer eller<br />
mindre ubrukelig. Jeg skrev artikler om hva astma<br />
kan henge sammen med. Det var til å le seg i hjel av,<br />
det kan jo henge sammen med alt. Det var lesingen<br />
av «How to Read a Paper» som fikk han til «å se lyset».<br />
– Jeg så at jeg etter studiene var som en blind katt -<br />
unge i forhold til å forholde meg til forskningsresultater.<br />
Jeg var utrolig naiv – i likhet med så mange<br />
Side 15 <strong>SI</strong> | magasinet 4/<strong>2008</strong><br />
Handlingsplan med<br />
55 tiltak<br />
Visjonen i handlingsplanen for kunnskapsbasert<br />
praksis i <strong>SI</strong> <strong>2008</strong> er kort og<br />
enkel: «<strong>Sykehuset</strong> <strong>Innlandet</strong> skal være<br />
best i landet på kunnskapsbasert praksis.<br />
Det innebærer at vi skal ligge i forkant<br />
i forhold til å basere ivaretakelsen<br />
av pasientene på den mest solide kunnskapen,<br />
integrert med klinikeres erfar -<br />
ing og pasienters preferanser.»<br />
andre. Det å bli i stand til å skille klinten fra hveten,<br />
Det er laget en handlingsplan med 55<br />
ulike tiltak. Dels dreier det seg om å<br />
og lære å vurdere forskningsresultatene burde være styrke infrastrukturen, som er selve for-<br />
en viktig del av grunnutdanningen, men der lærer<br />
utsetningen for å drive kunnskapsba-<br />
man lite om det. Derfor jobber jeg med dette. Med<br />
sert praksis. Et annet viktig område er å<br />
de elektroniske hjelpemidlene vi har i dag kan en<br />
orientere seg hurtig, og skaffe seg ny oppdatert<br />
kunnskap utrolig raskt – hvis en vet hvor og hvordan<br />
en skal lete, sier han.<br />
styrke systemene (etablere behandlingslinjer,<br />
utarbeide kliniske prosedyrer,<br />
innføring av EDS, og av klinisk beslutningsstøttesom<br />
Up To Date m.v.), og<br />
den tredje søylen dette hviler på er den<br />
Har undervist flere tusen<br />
– Jeg ble klar over kunnskapsbasert praksis da jeg<br />
laget er nytt forskerkurs for doktorgradsstipendiater i<br />
enkelte helsearbeider. Dette dreier seg<br />
ikke minst om klinikernes arbeidsform<br />
og kompetanse.<br />
Oslo, sier Per Olav – han kom over boka; «Users’ Her er noen få av de konkrete<br />
guide to the Medical Literature». – Jeg forsto at dette tiltakene:<br />
var et viktig verktøy for å kunne stille korrekt diag- ■ Kjøpe inn system for klinisk beslutnose<br />
og finne effektiv og god behandling. For meg ningsstøtte og implementere det<br />
var det overraskende at det fantes gode verktøy som ■ Gjennomføre minst 50 kurs i <strong>SI</strong><br />
sikrer at vi kan gjøre en god jobb for pasientene –<br />
og at vi hadde lært lite om det under studiene, eller<br />
etterpå. De siste fem årene har jeg undervist flere<br />
■ Ny intra- og internettstrategi<br />
■ Bedre nettilgang for de ansatte.<br />
tusen helsearbeidere om de mulighetene som fore- ■ Utvikle og ta i bruk minst fem<br />
ligger, sier han.<br />
behandlingslinjer<br />
– Vi utfyller hverandre så bra, sier han. – Jeg har ■ Anskaffe system for klinisk<br />
alltid hatt et individperspektiv, mens Øystein er systemorientert.<br />
Vi har lært mye av hverandre, skillet<br />
beslutningsstøtte<br />
mellom oss er derfor blitt mindre, sier han. Av Trond Tendø Jacobsen
Tema � Utviklingsarbeid<br />
Strategisk<br />
utviklingsplan<br />
2009–2011<br />
Styret for <strong>Sykehuset</strong> <strong>Innlandet</strong> behandlet rett før sommerferien<br />
innspillsdokumentet for «Strategisk utviklingsplan 2009–2012», og<br />
vedtok å sende det ut på en forankrings- og innspillsrunde, både internt<br />
og eksternt, med svarfrist 30. september. Planen skal så få sin endelige<br />
behandling i styremøtet 4. november.<br />
Konfirmerer vedtak: <strong>SI</strong> skal bygge sin<br />
framtidige strategi på den hovedstrukturen<br />
som styret vedtok i juni 2006.<br />
(Foto: Aud Ingebjørg Heldaas)<br />
Av: Trond Tendø Jacobsen<br />
I innspillsdokumentet heter det at <strong>SI</strong> skal bygge sin<br />
framtidige strategi på den hovedstrukturen som styret<br />
vedtok i juni 2006. Men samtidig har den også tatt<br />
inn over seg de konsekvenser hovedstadsprosessen<br />
får for <strong>SI</strong>. En videreutvikling av «Innlandsmodellen»<br />
står sentralt i planarbeidet. «Innlandsmodellen» er ut -<br />
viklet for å sikre et sterkt desentralisert tjenestetilbud<br />
i en region med store avstander og spredt bosetting.<br />
Det legges avgjørende vekt på å sikre en balansert<br />
utvikling mellom sykehusenhetene. Dette innebærer<br />
blant annet tydeligere utviklingsprofiler for de enkelte<br />
sykehusenhetene, slik at de ikke nødvendigvis har<br />
de samme funksjonene, men har funksjoner som<br />
kom pletterer hverandre i en logisk helhet.<br />
Fagområdene<br />
I <strong>SI</strong> vil alle sykehus med lokalsykehusfunksjoner ha<br />
disse fagområdene: Indremedisin, laboratoriemedisin,<br />
anestesi, DPS/BUP og røntgentilbud. Planen legger<br />
opp til at følgende fagområder skal være ved<br />
noen sykehus: Generell kirurgi, ortopedi, radiologi,<br />
fødselshjelp og kvinnesykdommer. I tillegg er det en<br />
rekke spesialiserte fagområder som vil kreve organisering<br />
med koordineringsansvar eller områdeansvar<br />
for å kunne sikre kravet om kvalitet og kompetanse.<br />
Det er i dag områdeansvar for følgende fagområder:<br />
Nevrologi: Divisjon Lillehammer<br />
Øye: Divisjon Elverum-Hamar<br />
Urologi: Divisjon Elverum-Hamar<br />
Karkirurgi: Divisjon Elverum-Hamar<br />
Revmakirurgi: Divisjon Lillehammer<br />
Revmatologi: Revmatismesykehuset AS<br />
Kompleks rehabilitering: Divisjon Habilitering og<br />
re hab ilitering<br />
Divisjon Gjøvik har koordineringsansvar for onkologi.<br />
I løpet av høsten vil divisjon Lillehammer få koor-<br />
Side 16 <strong>SI</strong> | magasinet 4/<strong>2008</strong><br />
dineringsansvar for barn og gyn/føde, divisjon Gjø -<br />
vik for gastrokirurgi og divisjon Elverum-Hamar for<br />
ortopedi. I løpet av <strong>2008</strong>/2009 vil det bli utredet<br />
ansvarsnivå for følgende: Mamma-endokrinkirurgi,<br />
hematologi, nefrologi, øre-nese-hals, hjemmerespiratorbehandling,<br />
kreft i magesekk og kardiologi.<br />
En del fagområder er i dag funksjonsdelt mellom<br />
divisjonene/avdelingene, denne funksjonsdelingen<br />
skal videreutvikles. I arbeidet med funksjonsfordeling<br />
og der hvor det er flere avdelinger som behandler<br />
samme pasientgruppe, er det viktig å ha helhet -<br />
lige og ensartet behandlingsforløp.<br />
Hente hjem<br />
For å nå Helse Sør-Østs målsetting om en egendekning<br />
i pasientbehandling på minst 80 prosent vil<br />
mulig hetene for å «hente hjem» pasienter innen kirurgi,<br />
ortopedi, gynekologi, stråleterapi, øye og kirurgi<br />
på barn bli utredet. Det er snakk om å øke egendekningen<br />
med minst fem prosent, fra dagens 75.<br />
Det kan også være aktuelt å etablere tilbud innen<br />
spesialiserte funksjoner som <strong>SI</strong> ikke har i dag.<br />
Det vil ikke være noe områdesykehus eller hovedsykehus<br />
i <strong>SI</strong>, men tre allsidige akuttsykehus og to<br />
lokalsykehus med akuttfunksjoner. Samtidig vil <strong>SI</strong><br />
arbeide for å utvikle modeller for å styrke samarbeidet<br />
mellom divisjonene som har akuttfunksjoner.<br />
Utfordringer for Tynset og Kongsvinger<br />
En videreføring av «Innlandsmodellen» kan være en<br />
spesiell utfordring for lokalsykehusene på Tynset og<br />
Kongsvinger, i forhold til det å opprettholde kompetanse<br />
innen operative fag. Det tas derfor sikte på å<br />
sikre et bredt og sterkt faglig tilbud ved at divisjon<br />
Elverum-Hamar tillegges et spesielt ansvar for de to<br />
lokalsykehusene for generell kirurgi og ortopedi.
Flere eldre – flere pasienter<br />
<strong>Sykehuset</strong> <strong>Innlandet</strong> skiller seg ut fra det<br />
gjennomsnittlige helse-Norge – ikke bare i<br />
kraft av sin store utstrekning og antall sykehus<br />
og andre enheter – men også i befolkningssammensetning<br />
og alder.<br />
Styremøte: Innspillsdokumentet til Strategisk Utvikling<br />
plan 2009–2012 ble drøftet på styremøtet i juni.<br />
Gjennomsnittsalderen på befolkningen i <strong>SI</strong>s opptaks -<br />
området er høyest i Helse Sør-Øst, og av de aller<br />
høyeste i landet. Hvis gjennomsnittet i Helse Sør-Øst<br />
er 1, ligger aldersgjennomsnittet på de over 70 år i <strong>SI</strong><br />
på 1,24. Dødeligheten i <strong>SI</strong>s område ligger på 1,24 i<br />
forhold til resten av Helse Sør-Øst, andelen sykmeldte<br />
er 1,10, andelen uføretrygdede 1,21 og andelen<br />
med rehabiliteringsytelser ligger på 1,19.<br />
Denne be folkningssammensetningen betyr at det<br />
kan bli et be hov for somatiske spesialisthelsetjenester<br />
som vil ligge 10–12 prosent over gjennomsnittet i<br />
Helse Sør-Øst.<br />
Senter for eldres helse<br />
Det tas sikte på å etablere geriatriske seksjoner ved<br />
alle de somatiske akuttsykehusene, og at 15 prosent<br />
av sengene på indremedisinske avdelinger avsettes<br />
til geriatri.<br />
Videre er det et mål å etablere et «Senter for eldres<br />
helse», der man kan gi et totaltilbud til disse pasientene,<br />
både somatisk og psykiatrisk (alders psykiatri).<br />
De største somatiske sykdomsgruppene for de over<br />
67 år er hjerte- og karlidelser, kreft, demens og hjerne<br />
slag.<br />
Det er også mye diabetes, KOLS, infeksjoner, hoftebrudd,<br />
slitasjegikt, beinskjørhet og urinlekkasjer.<br />
Tverrfarlig: <strong>Sykehuset</strong> <strong>Innlandet</strong> har som målsetting å etablere<br />
et «Senter for eldres helse».<br />
(Foto: Aud Ingebjørg Heldaas)<br />
Side 17 <strong>SI</strong> | magasinet 4/<strong>2008</strong><br />
Kreft – folkesykdom<br />
nummer 1<br />
Det ventes en betydelig økning i<br />
antall nye krefttilfeller fram mot<br />
2025, og det vil bli langt flere som<br />
lever med en kreftdiagnose.<br />
Denne økningen vil ikke bare kreve en<br />
utvikling av kreftbehandlingen i <strong>SI</strong>, men<br />
også sterkere samhandling med kommunene<br />
og med regionsykehusene.<br />
Det skal etableres minst en enhet for<br />
medisinsk onkologisk kreftbehandling i<br />
hvert fylke. Disse enhetene må blant<br />
annet fungere som kompetansebaser<br />
for lindrende kreftbehandling. Operativ<br />
kreftbehandling må integreres i øvrig<br />
kirurgisk behandling og utøves av grenspesialister.<br />
Det må skje en konsentrer -<br />
ing av kreftkirurgien til færre hender og<br />
steder, heter det i innspilldokumentet.<br />
Dokumentet skisserer en rekke konkret<br />
tiltak som skal bedre tilbudet til kreftpasienter<br />
i <strong>Innlandet</strong>. Underforbruket<br />
av strålebehandling for pasienter fra<br />
Hed mark og mulighetene for å starte<br />
med kurativ strålebehandling av prostata-<br />
og endetarmskreft, skal gis et spesielt<br />
fokus.<br />
Det er en målsetting at ingen pasienter<br />
skal vente mer enn 14 dager fra henvisning<br />
ved alarmsymptomer på kreft til<br />
pasienten får time for utredning, og at<br />
det ikke skal gå mer enn 14 dager fra<br />
diagnose er stilt til behandling igangsettes.<br />
Prioriterte<br />
pasientgrupper<br />
<strong>SI</strong> vil de neste årene arbeide<br />
særlig for å styrke tilbudene for<br />
disse pasientgruppene og<br />
behandlingsområdene:<br />
■ Tilbudene innen psykisk helsevern<br />
og spesialisert rusbehandling.<br />
■ Tilbudene til den voksende andelen<br />
eldre, særlig de med sammensatte<br />
og mer komplekse lidelser.<br />
■ Tilbudene til den økende pasientgruppen<br />
som har kreftdiagnose.<br />
■ Tilbudene til kronisk syke og pasienter<br />
med sammensatte lidelser, herunder<br />
den voksende pasientgruppen<br />
som har ulike livsstilssykdommer.
Tema � Utviklingsarbeid<br />
Støttefunksjonene i støpeskjeen<br />
Selv om både eiendom, lønn og IKT vil bli berørt av de endringer som<br />
vil skje innen de administrative støttefunksjonene, er det lite som tyder på<br />
at det blir dramatiske endringer for de ansatte på kort sikt. Det sier<br />
viseadministrerende direktør Torgeir Strøm.<br />
Av: Trond Tendø Jacobsen<br />
Store endringer: De nærmeste årene vil<br />
det skje store organisatoriske endringer<br />
innen både lønn, IKT- og eiendomsområdene,<br />
men det får etter alt å dømme liten<br />
betydning for de ansatte, sier viseadministrerende<br />
direktør Torgeir Strøm.<br />
Slik det ser ut i øyeblikket vil lønnstjenestene i hele<br />
Helse Sør-Øst bli lagt inn under Sykehuspartner.<br />
End ringene vil trolig skje i form av en virksomhetsoverdragelse,<br />
og for <strong>SI</strong> bli effektiv fra 1. januar 2010.<br />
Alt tyder på at de ansatte ikke får endringer verken<br />
i arbeidssted eller oppgaver. Endringene vil trolig<br />
berøre 20–25 ansatte, litt avhengig av hvor grensene<br />
trekkes.<br />
Det er klarlagt at det skal anskaffes et nytt lønnsog<br />
personalsystem, som etter Helse Sør-Østs planer<br />
skal være på plass fra årsskiftet 2010. Dette vil være<br />
en viktig modernisering, som blant annet vil bety at<br />
de enkelte ansatte kan gå inn og se på sin egen personalmappe,<br />
forteller han.<br />
IKT<br />
For IKT-område er det ikke så klart hvordan struktur<br />
og organisering blir. Men det ser ut til at det gå mot<br />
en Felles Tjeneste Leverandør (FTL), muligens som<br />
en forretningsenhet innen Sykehuspartner.<br />
Side 18 <strong>SI</strong> | magasinet 4/<strong>2008</strong><br />
– Etter styremøtet i Helse Sør-Øst i juni er det jobbet<br />
videre med å konkretisere dette i et eget prosjekt,<br />
der blant andre avdelingssjef Frode Finne deltar<br />
fra <strong>SI</strong>, sier Strøm. Han legger ikke skjul på at det<br />
har vært mange og lange diskusjoner i det utredningsprosjektet<br />
som er gjennomført. Men det er klart<br />
at det blir en samling av ressursene i en felles organisasjon.<br />
Dette skal utredes videre fram mot styremøtet<br />
i Helse Sør-Øst senere i høst.<br />
I <strong>SI</strong> er IKT-området det av våre felles funksjoner<br />
som er mest sentralisert, i en felles avdeling, men<br />
som leverer tjenester på alle sykehusenhetene. Dette<br />
omfatter også Kongsvinger og Tynset.<br />
– De endringene som vil komme vil skje over<br />
mange år. Det må gjøres store investeringer for å få<br />
til en samling, og det vil samtidig kreve relativt stram<br />
styring. Det er det det legges opp til, sier han. – Som<br />
brukere vil vi merke at det blir enda sterkere stand -<br />
ardisering innen de ulike fagområdene når det gjelder<br />
dataprogrammer. Det nye lønns- og personal -<br />
systemet blir den første felles helhetlige programløsningen<br />
i Helse Sør-Øst. Det vil gradvis komme flere,<br />
også innen de kliniske områdene, sier han.<br />
Eiendom<br />
Når det gjelder organiseringen av eiendomssektoren<br />
er det lagt fram ulike alternativer. Helse Sør-Øst har<br />
som målsetting at så vel arealer som driftsutgifter<br />
skal reduseres med 10 prosent. Strøm har selv deltatt<br />
i en referansegruppe som har uttalt seg om hvordan<br />
de mener organiseringen bør være.<br />
– Enkelt beskrevet legges det opp til at bygningsmassen<br />
forblir i <strong>SI</strong>, og at <strong>SI</strong> fortsatt får personalansvar<br />
– men at det bør etableres et overordnet element<br />
sentralt som får som oppgave å styre eiendomssektoren<br />
innenfor de ulike <strong>HF</strong>’ene – også når det gjelder<br />
de overordnede prioriteringene. Referanse grup -<br />
pen mener altså at eierskapet fortsatt bør være i de<br />
enkelte <strong>HF</strong>’ene, men her finnes det flere alternativer.<br />
Ansatte berøres lite<br />
Slik det ser ut nå, er det lite som tyder på at det blir<br />
vesentlige endringer for de ansatte innenfor eiendomsområdet.<br />
Ansatte innen lønnsområdet vil som<br />
nevnt fortsatt få arbeidssted der de nå er. Det vil nok<br />
også de IKT-ansatte ha de nærmeste årene. Det vil<br />
bli en stor jobb å løfte våre systemer over til andre<br />
driftere, og man må se klare gevinster for å gjøre det.<br />
– Det er jo også slik, sier Strøm, at vi er aktive for<br />
å få lagt nye IKT-oppgaver til det brede IKT-miljøet<br />
vi har bygget opp i Gjøvik. Det er jo ikke slik at en<br />
hver samling må skje til Oslo, når vi kan gi de<br />
samme tjenestene på Gjøvik, det være seg i Helse<br />
Sør-Øst sammenheng eller i nasjonalt sammenheng.
Sterkt inntrykk: Professor Knut Gjesdals<br />
innlegg gjorde sterkt inntrykk, også på<br />
viseadministrerende direktør Alice Beathe<br />
Andersgaard.<br />
Tema � Utviklingsarbeid<br />
Sterkt ønske om hospitering<br />
Går det slik deltakerne på et samhandlingsseminar<br />
på Lillehammer i sommer ønsker vil<br />
leger i primærhelsetjenesten allerede til<br />
våren bli invitert til hospitering i <strong>SI</strong>. Det var<br />
bred enighet om at det burde komme.<br />
Praksiskoordinator Rita Hansen Møller mente det var<br />
gode muligheter til å få fastleger med på dette. Hun<br />
hadde mindre tro å at sykehusleger var interessert i<br />
hospitering i kommunene. – Jeg har fått en rekke<br />
negative reaksjoner fra sykehusleger, men de ønsker<br />
oss velkomne til seg, sa hun.<br />
Avdelingssjef Sigmund Nesvaag i Hamar var mer<br />
optimistisk, men han mente det kan være lurt å starte<br />
med fag- og avdelingssykepleiere. Han hadde store<br />
forhåpninger til å få hull på det kan karakteriserte<br />
som en verkebyll – mangelen på fungerende hospiteringstilbud.<br />
– Det er mange sykehus i <strong>Innlandet</strong>, det vil være<br />
en utfordring å få til likeverdige tilbud, mente Rita<br />
Hansen Møller.<br />
– Veldig mange klager skyldes dårlig eller manglende<br />
kommunikasjon, det vil en hospiteringsordning<br />
kunne bøte på, mente Nesvaag.<br />
Etterlyste samhandling<br />
Professor/overlege Knut Gjesdal ved Ullevål har følt<br />
mangelen på samhandling mellom offentlige organer<br />
sterkt på kroppen. Han ble lammet etter et sykkelvelt<br />
for seks år siden, og var veldig kritisk til mange<br />
av de erfaringene han har høstet som pasient – ikke<br />
så mye i forhold til helsevesenet, men med andre<br />
offentlige organer.<br />
– Det finnes mange ordninger, og gode ordninger,<br />
men hvem orienterer om dem? Norge er et godt land<br />
for handikappede – i sær for de ressurssterke og sta<br />
som ikke har depressive tendenser, sa han sarkastisk.<br />
– Systemet legger alle slags hindringer i vegen for<br />
en, som funksjonshemmet og hjelpetrengende blir<br />
du oversett, sa han.<br />
– Mine tre største plager er ikke relatert til helseplager,<br />
det er Trygdevesenet, Hjelpemiddelsentralen<br />
og Rikstrygdeverket, sa han. Han etterlyste større<br />
grad av empati i trygdevesenet, der man, hevdet han,<br />
betrakter enhver bruker som en potensiell skurk.<br />
Side 19 <strong>SI</strong> | magasinet 4/<strong>2008</strong><br />
Samfunnspanelet vil<br />
styrke sykehjemmene<br />
Samhandling var et sentralt tema på<br />
Samfunnspanelets møte i juni. Den<br />
største utfordringen er utskrivningsrutiner<br />
og medikamentlister, sa<br />
administrerende direktør Torbjørn<br />
Almlid.<br />
Han var glad for at administrativt samhandlingsutvalg<br />
har nedsatt et klinisk<br />
utvalg som i løpet av høsten skal legge<br />
fram forslag om felles inn- og utskrivningsrutiner.<br />
Representantene fra kommunene foreslo<br />
å etablere en form for forsterkede<br />
sykehjem, der enkelte pasienter kan be -<br />
handles for enkle ledelser, slik at de kan<br />
slippe å bli flyttet til sykehus. Almlid var<br />
ikke fremmed for en slik løsning.<br />
Det ble ellers tatt til ordet for å arrangere<br />
et felles seminar for å diskutere<br />
alternative samarbeidsmodeller.<br />
Ønsker hospitering: Praksiskoordinator<br />
Rita Hansen Møller, spesialrådgiver Bjørg<br />
Røstbø i Helse Fonna og avdelingssjef<br />
Sigmund Nesvaag er alle sterke tilhengere<br />
av gjensidig hospitering mellom sykehus<br />
og primærhelsetjenesten.<br />
Av: Trond Tendø Jacobsen
300 på schizofreniseminar<br />
Fullsatt: Det har aldri før vært så mange på<br />
et seminar i <strong>SI</strong> som på Schizofreni dagen på<br />
Reinsvoll i juni – 300 tilhørere fylte salen!<br />
Rutinen kom godt med<br />
Dette var ellevte gang det ble arrangert<br />
Schizofrenidag på Reinsvoll. Selv om<br />
det var «stinn brakke», var det nok<br />
været som var den største utfordringen<br />
denne gang – ute var det nærmere 30<br />
brennheite grader.<br />
Selve arrangementet gikk ellers prikkfritt.<br />
Det er mange ulike aktører som<br />
var med og trakk lasset, kjøkkenpersonell,<br />
husøkonom, teknisk avdeling – og<br />
arrangørene på 3B. Kjøkkenpersonellet<br />
var på plass klokken fem. Det bidro<br />
sterkt til at alle fikk servert lunsj i løpet<br />
av 10 minutter. Etterpå vanket det «vel<br />
blåst-bløtkake» til alle som bidro.<br />
Av Trond Tendø Jacobsen<br />
Vel blåst: Lars Linderoth (t.v.) og ledelsen<br />
på avdeling 3B var strålende fornøyd med<br />
Schizofrenidagen, videre f.v.; en hetsleder<br />
Randi K. Dyste, fagutviklingssykepleier Dag<br />
Østby, avdelingsoverlege Marek Ketner og<br />
assisterende enhetsleder Brede Sangnæs.<br />
Kurs- og seminararrangørene i <strong>SI</strong> kan ofte<br />
glede seg over god deltakelse. Men maken<br />
til det arrangørene av Schizofrenidagen på<br />
Reinsvoll opplevde i begynnelsen av juni,<br />
skal en lete lenge etter.<br />
Ikke mindre enn 300 deltakere var samlet i storsalen<br />
på Reinsvoll da psykiater Lars Linderoth tok for seg<br />
«Integrert behandling av rusmisbruk og psykiske lid -<br />
el ser» – det vi ellers kaller dobbeltdiagnoser.<br />
– Vi regnet med at det ville bli stor interesse for<br />
dette temaet, og vi hadde jo sikret oss en fremragen -<br />
de foreleser, det bidro nok til den store interessen,<br />
sier assisterende enhetsleder på 3D, Brede Sang næs.<br />
Omfattende tema<br />
<strong>SI</strong> er av de som gjennom sitt kompetansesenter for<br />
dobbeltdiagnose har grepet fatt i den problematikken<br />
Lars Linderoth tok for seg. Linderoth er en av<br />
våre fremste kapasiteter på området, derfor var det<br />
greit å gå over bekken etter vann.<br />
Det har de siste tiårene vært en nærmest eksplosiv<br />
utvikling av pasienter med et samtidig rusmisbruk og<br />
Side 20 <strong>SI</strong> | magasinet 4/<strong>2008</strong><br />
psykisk lidelse. Nå er det eksempler på at samtlige<br />
pasienter på psykiatriske avdelinger har et rusmisbruk.<br />
Samtidig er det mange pasienter ved rusinstitusjoner<br />
som også har en psykisk lidelse.<br />
– Alkohol er fortsatt det mest brukte rusmidlet, og<br />
det som gir de fleste skadene, men smertestillende<br />
legemidler har vært på stor opptur. Mange leger er<br />
rause med forskrivning, derfor er de lettere å få tak<br />
i enn illegale rusmidler, sier Linderoth.<br />
Hver for seg<br />
Inntil ganske nylig ble rus og psykiske lidelser be -<br />
handlet hver for seg. Hadde du en åpenbar ruslid else<br />
var det det du ble behandlet for, og man overså gjerne<br />
den psykiske sykdommen. Og ble du be handlet<br />
for en psykisk lidelse var det det det dreide seg om.<br />
De siste årene har er kjennelsen om behovet for en<br />
samtidig behandling blitt sterkere, og blant annet ut -<br />
løst kompetansesent ret for dobbeltdiagnose på <strong>SI</strong><br />
Sanderud. – Men fortsatt er det mange som faller<br />
mellom to stoler, sier han.<br />
Sammenhenger<br />
– Mange rusmidler utløser eller forårsaker psykiske<br />
symp tomer. Amfetamin kan gi paranoid psykose,<br />
cannabis panikkangst, kognitive forstyrrelser, paranoid<br />
psykose og schizofreni, LSD kan utløse psykose,<br />
og ecstasy depresjon, og hukommelses- og konsentrasjonssvikt.<br />
Rusmidler kan også imitere andre<br />
symptomer og også kamuflere dem. Mange rusmisbrukere<br />
har symptomer på psykiske lidelser uten å<br />
fylle de diagnostiske kriteriene. Behandling av psykisk<br />
sykdom vil også bedre mulighetene for å bli rusfri,<br />
sa Linderoth, og understreket at dobbeltdiagnoser<br />
krever dobbeltkompetanse.<br />
Problemene<br />
Linderoth sier at det er for lite samarbeid om disse<br />
pasientene, og det er for lite dobbeltkompetanse.<br />
Rus tiltak iverksettes av sosialtjenesten og psykiatriske<br />
tiltak av primærhelsetjenesten. Det er vanskelig å<br />
finne egnede behandlingstilbud.
Veiledergruppe på Reinsvoll jobber med:<br />
Barn som pårørende<br />
Sosionomene på Reinsvoll tok for fem år siden initiativ til å danne en veiledergruppe med det selvforklarende navnet «Barn<br />
som pårørende». I tillegg til de ti sosionomene på sykehuset, består gruppen også av to–tre barnekontakter ved hver av de ti<br />
postene. – Vi føler at dette har vært nyttig både for barna og for oss på Reinsvoll, sier sosionomer <strong>SI</strong>-<strong>Magasinet</strong> møtte nylig.<br />
Rammen om møtet var det spesialin<strong>nr</strong>edede besøksog<br />
lekerommet som gruppen har fått in<strong>nr</strong>edet, finansiert<br />
av overskuddet fra et seminar de har holdt for<br />
kommunene i Oppland. Rommet er tiltalende in<strong>nr</strong>edet,<br />
og i en stabel med lekekasser bugner det av<br />
leker. «Barn som pårørende» fikk nylig også 10.000<br />
kroner av en arv gitt av en tidligere pasient.<br />
Mange tiltak<br />
Gruppen har gjennomført en rekke tiltak:<br />
De har utarbeidet en felles prosedyre for alle avdelinger<br />
på Reinsvoll. Her beskrives det i detalj hvordan<br />
man skal jobbe med barn av pasienter.<br />
Som en del av prosedyren er det også utarbeidet<br />
et kartleggingsverktøy, som skal sikre at barn av<br />
pasienter ikke overlates til seg selv. Det skal gjen -<br />
nom føres en samtale med den innlagte innen tre<br />
timer etter innleggelse for å sikre at eventuelle<br />
barn har omsorgspersoner eller helsepersonell i<br />
sin nærhet.<br />
I 2004 ble det gjennomført et seminar for samarbeidspartnere<br />
i kommunene i Oppland, der gruppen<br />
orienterte om sitt arbeid.<br />
I 2007 holdt BUP Lillehammer et nyttig kurs for<br />
veiledergruppa og ansatte ved Avdeling for akuttog<br />
korttidspsykiatri.<br />
I mai i år ble det holdt et samarbeidsmøte med an -<br />
satte i Østre og Vestre Toten kommuner. Her be -<br />
lyste man en rekke problemstillinger og spørsmål<br />
i skjæringspunktet mellom taushetsplikt og plikt,<br />
blant annet hva en bekymringsmelding til barnevernet<br />
skal inneholde.<br />
Det er også utarbeidet en hendig, enkel og tiltal en -<br />
de brosjyre for barn som har en mor eller far, eller<br />
søsken, som er psykisk syk. Den er velsignet fri for<br />
vanskelige ord og begrep og bør være midt i blinken<br />
for denne målgruppen.<br />
Gruppen møtes en gang i måneden, og diskuterer<br />
da aktuelle problemstillinger.<br />
Sårbar gruppe<br />
– Barn til pasienter kan være sårbare og engstelige,<br />
det er viktig at vi gjør rammene rundt et besøk her<br />
så «ufarlig» som mulig. Derfor legger vi vekt på å gi<br />
et mest mulig positivt inntrykk av Reinsvoll, derfor er<br />
lekene viktig, og derfor legger vi gjerne inn et besøk<br />
i stallet og i lavvoen. Det er ikke lenge siden en av<br />
ungene som var på besøk her karakteriserte Reins -<br />
voll som er «landbrukssykehus». Det er også viktig å<br />
vise at vi ikke går i uniform, det gjør oss mindre<br />
«skrem mende» for barna, sier de.<br />
– Det er en kjent sak at barn kan ha skyldfølelse<br />
for mors eller fars sykdom. Det er viktig at vi for klar<br />
er at det ikke er deres skyld, og at sykdommen ikke<br />
er smittsom og ikke direkte arvelig. Barn av de pressive<br />
og psykotiske foreldre opplever ofte en be grenset<br />
eller varig omsorgssvikt. Det forekommer også at<br />
barna tar over foreldrerollen når foreldrenes om -<br />
sorgs evne sikter. De som opplever omsorgssvikt kan<br />
bli utagerende og virke truende, noen reagerer med<br />
isolasjon og innesluttethet. Og barn av psykisk syke<br />
har økt risiko for selv å få psykiske problemer, også<br />
derfor er det viktig å ha et våkent øye mot barna,<br />
sier de.<br />
Fire til 18 år<br />
– Vi har hatt barn helt ned til fire år her, men da er<br />
det jo mer snakk om et besøk enn om en samtale. Vi<br />
tror det er viktig at barna til pasienter får mulighet til<br />
å komme på besøk hit, og få en enkel orientering<br />
om psykisk sykdom og svar på de spørsmål de måtte<br />
ha. Noen stiller mange spørsmål, andre stiller ingen.<br />
Vi prøver å ha samtale med barna i tilknytning til<br />
deres ordinære besøk hos mor eller far, det gjør det<br />
mindre «farlig». Det vanlige er at de kommer hit i<br />
følge med den andre forelderen, eventuelt med bes -<br />
teforeldre, forteller de.<br />
Side 21 <strong>SI</strong> | magasinet 4/<strong>2008</strong><br />
Veiledergruppe: Her er noen av medlemmene<br />
av veiledergruppen «Barn som på -<br />
rørende», fra venstre: Mona Hauger Kjels -<br />
berg (3D), Rita V. Maka (1C), Torunn Lys -<br />
gård (1D), Ida Marie Kjellemo (1B) og Mari<br />
Skarkerud (1A).<br />
Av Trond Tendø Jacobsen
Gåskole på Ottestad:<br />
Gode råd fra likemann Pål<br />
En 17 år gammel gutt og to eldre damer gikk på skole sammen i sommer – på gåskolen for benamputerte<br />
– som Avdeling for fysikalsk medisin og rehabilitering på Ottestad arrangerte for tredje gang. Alle tre hadde<br />
amputert det ene benet over kneet.<br />
Av Trond Tendø Jacobsen<br />
<strong>SI</strong>-<strong>Magasinet</strong> fikk møte de tre, de ivrige «lærerne» og<br />
likemann Pål Jacobsen (se faktaramme). Vi traff to<br />
flotte damer med pågangsmot, Torill Mogen fra Otte -<br />
stad som måtte amputere det ene benet i fjor og Arn -<br />
hild Stormyr fra Elverum som amputerte i 2006.<br />
Og vi møtte 17 år gamle Johnny Bjørnerås fra Rissa<br />
på Fosen i Sør-Trøndelag, som i fjor mistet høyre -<br />
benet i en kollisjon med en traktor. Selv kjørte han<br />
moped. Det var rått parti. På noen sekunder ble livet<br />
snudd på hodet for den unge skiløperen og fotballspilleren.<br />
Han spilte på junior A-laget for Rissa og var<br />
Fosenmester i sin årsklasse på ski. På Ottestad møtte<br />
han en annen tidligere fotballspiller – Pål Jacobsen.<br />
– Jeg håper å kunne gå på ski igjen til vinteren, sa<br />
Johnny, da vi møtte ham på Ottestad en av de første<br />
«skoledagene». Fotballen blir det nok vanskeligere<br />
med. I høst begynner han på anleggsmaskin fører -<br />
Side 22 <strong>SI</strong> | magasinet 4/<strong>2008</strong><br />
linjen på skolen i Åfjord. Han skifter fra tømrerlinjen.<br />
– Jeg har prøvd å kjøre store maskiner, det går greit,<br />
sier han.<br />
40 minutter uten pause<br />
Helst ville han kaste krykkene, men de var gode å<br />
ha de første dagene. Da vi kom tilbake en av de siste<br />
skoledagene var Johnny over alle hauger – ute og<br />
gikk, uten krykker. Da han dukket opp igjen hadde<br />
han gått uten pause i 40 minutter. Men da var han<br />
sliten.<br />
– Han har til og med løpt!<br />
– Nei, det var ikke noe særlig til løping, mente<br />
han. Alle tre var strålende fornøyd med framgangen<br />
de opplevde disse 14 forsommerdagene. Det er lenge<br />
siden Arnhild og Torill var 17 år. Ut gangs punktet<br />
deres var et annet. Det gjaldt å bli mer selvhjulpen,
I samme båt: Likemann Pål Jacobsen (t.v.) øste av sin<br />
brede erfaring i samtalen med Johnny Bjørnerås og Torill<br />
Mogen. Arnhild Stormyr var også med, utenfor bildet.<br />
klare å gå med krykker på ulike underlag, krysse fortauskanter,<br />
gå i skrånende terreng, i trapper og på<br />
gress.<br />
– Det har vært hardt og intenst, og veldig nyttig<br />
sier en strålende fornøyd Torill Mogen. – Tiden både<br />
før og etter amputasjonen har vært vanskelig. Her<br />
har jeg lært mye, fått gode råd og tips. Nå blir jeg i<br />
stand til å mestre hverdagen bedre, sier hun.<br />
Det mener også Arnhild fra Elverum. – Jeg klarer<br />
mye mer enn for 14 dager siden, stråler hun. Hun<br />
har en gå-på-vilje og et humør som noen hver kunnet<br />
misunne henne.<br />
Gåskolen<br />
De tre «elevene» gir mye og uforbeholden ros til de<br />
som driver gåskolen, det er nesten så Yvonne Lanne -<br />
myr Andersen og de andre rødmer. De tre er skjønt<br />
enige om at de har hatt stort utbytte av det to uker<br />
lange oppholdet. Skolen er beregnet på protese -<br />
brukere med to proteseledd (ankel og kne), som går<br />
med krykker eller rullator, men har problemer med<br />
å stå på protesebenet og ikke får utnyttet protesens<br />
potensiale.<br />
Gode råd fra likemann Pål<br />
Bygningen på Ottestad er gammel og nedslitt. Men<br />
personalet er ikke nedslitt, sier likemann Pål Jacob -<br />
sen. De er uhyre dyktige. Han vet hva han snakker<br />
om. Han har som likemann for Momentum hatt<br />
mange besøk på Ottestad. – Momentum hjalp meg,<br />
nå ønsker jeg å gi noe tilbake, sier han. – Bare det<br />
siste året har jeg vært her på Ottestad, på sykehuset<br />
i Elverum og på Grande rehabiliteringssenter om -<br />
kring 20 ganger, og møtt og snakket med benamputerte,<br />
sier han.<br />
<strong>SI</strong>-<strong>Magasinet</strong> fikk være til stede da han møtte de<br />
tre. Praten gikk lett, likemann Pål vet hvor skoen<br />
trykker og hvordan han skal få kontakt. – Det ergrer<br />
meg, sier han, når jeg møter folk jeg kjenner som<br />
ikke ser meg i øynene – de ser ned mot beinet i stedet.<br />
Det vil nok også dere erfare, sier han. – Dere vil<br />
oppleve oppturer og nedturer, to skritt fram og ett<br />
tilbake. Alle små og store framskritt er en seier.<br />
Ikke angret et minutt<br />
– Jeg gikk opp trappen ute i dag. Det var stort for<br />
meg, sier Arnhild. – Jeg er sta og egen, jeg kan jo<br />
ikke sitte stille og bare se svart på alt, sier hun.<br />
– Det er riktig innstilling, sier Pål. – For meg var<br />
det en lettelse å amputere beinet. Jeg har ikke angret<br />
et minutt. Jeg ser egentlig ikke hindringer. Men<br />
det er lettere å være amputert under kneet, enn over,<br />
slik dere er, in<strong>nr</strong>ømmer han.<br />
– Det er viktig å vite hvilke rettigheter dere har, og<br />
anskaffe alle de hjelpemidlene dere har krav på.<br />
NAV forteller dere ingen ting om det. Men her på<br />
Ottestad er de flinke, lytt til de rådene dere får her,<br />
sier Pål.<br />
– Dere har ikke mistet hodet!<br />
– Den amputertes verste fiende er gnagsårene, sier<br />
Pål. Det utveksles råd om hvordan de kan forebygges.<br />
Praten går lett, spørsmålene er mange. – Du<br />
som er så ung bør ha det aller beste, så du kan gå<br />
normalt i trapp, sier Pål til Johnny. Snart har begge<br />
tatt av seg protesen, det blir enda lettere å gi råd og<br />
utveksle erfaringer da, om hvor tykk silikonstrømpen<br />
mot protesen bør være, hva slags proteser som fungerer<br />
best? – Skaff dere en egen badeprotese, råder<br />
Pål.<br />
Fantomsmerter er et kapittel for seg. – Jeg hadde<br />
voldsomme fantomsmerter i flere år, og kjenner fortsatt<br />
at vannet renner ned over høyrebeinet når jeg<br />
dusjer, sier han.<br />
– Husk sier likemann Pål – dere har ikke mistet<br />
hodet. Det viktigste er det som sitter mellom ørene!<br />
Side 23 <strong>SI</strong> | magasinet 4/<strong>2008</strong><br />
fakta: Pål Jacobsen<br />
■ 43 landskamper, 13 mål. Lands -<br />
lagsrekord med fire mål i samme<br />
kamp, mot Finland (seier 6-1).<br />
Debuterte på Ham-Kam i 1974, før<br />
han fylte 17 år. Til Vålerenga i<br />
1980, toppscorer i øverste divisjon<br />
samme år. Seriemester med «Enga»<br />
i 1981, 1983 og 1984. Scoret i alt<br />
86 mål i toppdivisjonen. Ca 350<br />
kamper for Ham-Kam, ca 100 for<br />
Vålerenga.<br />
■ La opp etter skade midt på 80-tallet.<br />
Høyrebeinet ble aldri bra. Etter<br />
32 operasjoner og et 16-års smertehelvete<br />
ble beinet amputert under<br />
kneet i 2001.<br />
■ «Det var Pål som satte Ham Kam<br />
på fotballkartet», sa storebror Tom i<br />
et intervju i Dag bladet i 2004. Der<br />
framgikk det også at radarmåling<br />
viste at når Pål fyrte av med beinet<br />
som senere ble amputert, ble ballen<br />
målt til 156 kilometer i timen.<br />
Målsettingen<br />
Det er en forutsetning at gåskolen<br />
har få elever. Da blir utbyttet bedre<br />
for de som er med.<br />
De tas hånd om av et team bestående<br />
av; Lege, fysioterapeut, ergo terapeut,<br />
ortopediingeniør, sykepleier, hjel pepleier,<br />
sosionom, aktivitør og likemann.<br />
Under oppholdet er det trening med og<br />
uten protese, trening i daglige aktiviteter<br />
inne og ute, justering av proteser,<br />
avspenning, gruppesamtaler og muligheter<br />
for bading i varmebassenget.<br />
Gåtrening: Johnny Bjørnerås og ergoterapeut<br />
Karen Wenche S. Flugstad er ute på<br />
den første lengre gåturen. Da var krykkene<br />
god å ha.<br />
Store framskritt: Alle de tre gjorde store<br />
framskritt, her er Torill Morgen og Johnny<br />
Bjørnerås sammen med ergoterapeut<br />
Karen Wenche S. Flugstad en av de første<br />
«skoledagene». I bakgrunnen ser vi<br />
Arnhild Stormyr.<br />
Sammenligner: Pål hadde mange gode<br />
tips og råd å gi Johnny (t.h.). Det var lettere<br />
å forklare da de tok av seg protesene.
En innføring i kunnskapsbasert praksis for deg som ikke var på Hankø i mai:<br />
Hvorfor <strong>SI</strong> bør slutte med<br />
øretemperaturmålinger<br />
Som ledd i satsingen på kunnskapsbasert praksis i <strong>SI</strong> reiste 13 <strong>SI</strong>-ansatte til et spahotell på Hankø en hel<br />
uke i strålende sommervær. En nyttig uke ga blant annet som utbytte at det ble stilt store spørsmålstegn ved<br />
påliteligheten til øretemperaturmåling.<br />
Mange fra <strong>SI</strong>: <strong>SI</strong> satte nok en gang<br />
rekord i antall deltakere på årets nordiske<br />
work-shop i kunnskapsbasert praksis på<br />
Hankø.<br />
Sirkel: Sirkelen illustrerer hvordan kunnskapsbasert<br />
praksis som verktøy består av<br />
ulike steg.<br />
Av Per Olav Vandvik<br />
Hva er kunnskapsbasert praksis?<br />
Kunnskapsbasert praksis kan defineres som å treffe<br />
gode kliniske beslutninger ved å kombinere kunnskap<br />
basert på pålitelig forskning og erfaring/klinisk<br />
skjønn med pasientens verdier og preferanser. Det er<br />
et nødvendig verktøy for å sikre våre pasienter en<br />
korrekt diagnose, effektiv behandling og god pleie.<br />
Sirkelen illustrerer hvordan kunnskapsbasert praksis<br />
som verktøy består av ulike steg. Uken på Hankø ble<br />
benyttet til å trene på disse trinnene, tidvis ispedd<br />
dansetrinn til polsk orkester på kveldstid.<br />
Klinisk scenario<br />
Den praktiske nytten av kunnskapsbasert praksis<br />
kan illustreres med denne problemstillingen fra hverdagen<br />
på Gjøvik Sykehus, som flere av deltakerne<br />
fra <strong>SI</strong> fikk bryne seg på i løpet av uken på Hankø.<br />
En eldre mann med kreftsykdom som er innlagt<br />
med mistanke om infeksjon insisterer på å måle temperaturen<br />
rektalt. Han har typiske febersymptomer<br />
og har selv målt temperatur mellom 37 og 39 grader<br />
de siste par dager ved hjelp av medbrakt rektaltermo -<br />
meter. Sykepleierne er skeptiske: «her bruker vi jo<br />
øretemperatur!» På visitten diskuterer sykepleier Hil -<br />
donen og dr. Vandvik med pasienten. Han hevder at<br />
øretemperatur trolig ikke hadde fanget opp feber<br />
Side 24 <strong>SI</strong> | magasinet 4/<strong>2008</strong><br />
hos ham. Vi blir svar skyldig. Stemmer det? Vi lover<br />
pasienten å finne et pålitelig svar til neste dag.<br />
Fokuser spørsmålet og søk etter svar<br />
Første og kanskje viktigste steg på veien til et pålitelig<br />
svar er å fokusere spørsmålet. Ved å dele det i<br />
ulike komponenter rydder vi opp i eget hode og fin -<br />
ner samtidig gode søkeord. Da blir det straks enklere<br />
å søke i www.helsebiblioteket.no, en helseportal<br />
gra tis tilgjengelig for deg. I databasen Pubmed, beste<br />
sted å begynne ved spørsmål om diagnostikk, finner<br />
vi raskt elleve enkeltstudier. En studie er utført på<br />
innlagte på Haukeland sykehus hvor forskerne sam -<br />
menlignet øretemperatur og rektaltemperatur hos<br />
213 pasienter.<br />
Kritisk vurdering av artikkel<br />
De fleste artikler er upålitelige pga. feilkilder. Kritisk<br />
vurdering er derfor nødvendig og krever trening.<br />
Sjekklister som minner deg på hva du skal lete etter<br />
forenkler arbeidet. I øretemperaturstudien fra Hauke -<br />
land konkluderte vi med at resultatene er til å stole<br />
på. Men hva forteller de? Øretemperatur har en sensitivitet<br />
på 55 prosent og spesifisitet på 95 prosent<br />
sammenlignet med rektaltemp som referansestand -<br />
ard. En nødvendig ferdighet i kunnskapsbasert praksis<br />
er å forstå resultatene. Kort fortalt kan vi like gjerne<br />
slå kron og mynt dersom øretemperatur er under<br />
38 grader. Dersom øretemperatur viser over 38 grader<br />
er det derimot grunn til å stole på resultatet, kun<br />
5 prosent har ikke feber. De andre studiene viser tilsvarende<br />
resultater.<br />
Bruke ny kunnskap i egen praksis<br />
Rystet over hvor lite pålitelig øretemperatur er føler<br />
Vandvik og Hildonen et behov for å endre praksis.<br />
Dette har resultert i at medisinsk avdeling på Gjøvik<br />
har besluttet at temperatur heretter skal måles basert<br />
på klinisk indikasjon, og da rektalt. Resten av sykehuset<br />
følger trolig etter i løpet av høsten.<br />
Fikk du lyst til å slutte med øretemperaturmåling<br />
på din avdel ing? Kontakt i så fall Per Olav Vandvik<br />
(perolav.vandvik@sykehuset-innlandet.no).
Tar pulsen i år også<br />
Også i år skal de ansatte i <strong>SI</strong> «Ta pulsen»<br />
på det psykososiale arbeidsmiljøet på sin<br />
arbeidsplass. I perioden 8.–28. september<br />
inviteres omkring 6.800 fast ansatte og<br />
vikarer til å delta i årets «Ta pulsen»-undersøkelse,<br />
forteller prosjektleder Gro Løwe.<br />
Det er lagt opp til at dette skal være en årlig oppfølg -<br />
ingsundersøkelse – ikke bare i <strong>SI</strong>, men i hele Helse<br />
Sør-Øst. I fjor besvarte 68 prosent av de ansatte de<br />
tilsendte spørreskjemaene. Løwe håper nå å se 70tallet.<br />
– Det bør være i alles interesse å delta, dette er et<br />
ambisiøst prosjekt som jo tar sikte på å finne fram til<br />
områder der arbeidsmiljøet kan forbedres – og så<br />
sette i gang tiltak for å forbedre det, sier hun. Sagt<br />
på en annen måte dreier dette seg om å kartlegge og<br />
utvikle arbeidsmiljøfaktorer som virker inn på ar -<br />
beids glede, trivsel, nærvær og helse – og hvordan<br />
ledelse påvirker dette. Det skal også sikre at <strong>SI</strong> driver<br />
et systematisk og kontinuerlig forbedringsarbeid<br />
når det gjelder det organisatoriske og mellommenneskelige<br />
arbeidsmiljøet i henhold til forskrift om<br />
systematisk helse-, miljø- og sikkerhetsarbeid.<br />
– I år gjennomføres hele undersøkelsen elektro n -<br />
isk, vi så i fjor at svarprosenten var dårligere blant de<br />
Sykehuskapellet i Elverum:<br />
Etter en omfattende ombygging ble sykehus -<br />
kapellet i Elverum gjenåpnet i juni. Selv om<br />
investeringene ikke kostet mye i kroner og<br />
ører er endringene i øynefallende. Kapellet<br />
er nesten ikke til å kjenne igjen.<br />
De som har vært i kapellet vil se at det er blitt mye<br />
lysere, mot øst er det nå store vinduer som slipper<br />
inn det reneste lyshav, selv om innsyn er blendet<br />
med lyse gardiner. Tidligere gikk det en korridor her<br />
som en effektiv hindring mot vinduer og lys. Både<br />
kapellet og visningsrommet framstår nå i tiltalende<br />
ny drakt.<br />
Ombyggingen ble utløst av arbeidene som krevdes<br />
for å gi plass til den nye Spect/CT’en i etasjen over.<br />
som fikk anledning til å benytte papirskjemaer, sier<br />
hun. Noen av spørsmålene vil være gjengangere fra<br />
fjorårets undersøkelse, det er en del forhold man<br />
ønsker å følge kontinuerlig. Det er også en del nye<br />
spørsmål, flere omkring ledere og ledelse, og om -<br />
kring verdispørsmål.<br />
– Vi tar sikte på en rask behandling av de innleverte<br />
skjemaene, slik at det kan kjøres ut resultat -<br />
rapporter rimelig raskt. Det betyr også at de avdel -<br />
ingsinterne prosessene kan komme i gang ganske<br />
tidlig. Det skal som i fjor holdes tilbakemeldingsmøter,<br />
og hver avdeling skal peke ut to forbedringsområder<br />
og ett bevaringsområde. Hele denne prosessen<br />
skal etter planen være avsluttet innen nyttår, sier hun.<br />
Ikke til å kjenne igjen<br />
Før den kunne monteres måtte gulvet forsterkes,<br />
der med måtte kapellet stenges, og da fant man i<br />
sam me slengen mulighet til å gjennomføre en opprusting<br />
som sykehusprest Guttorm Eidslott har øns -<br />
ket i årevis.<br />
Bare lystenningsbord gjenstår<br />
Linoleumen på gulvet er erstattet med fliser. Det er<br />
malt, det er kommet nye gardiner, og det er plass til<br />
flere mennesker. To gamle flotte, håndsmidde lysestaker<br />
fra midten på 20-tallet er hentet fra lageret og<br />
pusset opp. Og Agnes Guttormsgaards vakre veggteppe<br />
som har fulgt kapellet siden åpningen i 1985<br />
har kommet enda bedre til sin rett. Nå gjenstår det<br />
bare å få laget et lystenningsbord, slik at pårørende<br />
kan tenne lys i kapellet.<br />
I juni var det en liten markering av nyåpningen.<br />
Side 25 <strong>SI</strong> | magasinet 4/<strong>2008</strong><br />
Symbolet: To tenkende hoder er<br />
symbolet for Ta pulsen-undersøkelsen.<br />
Prosjekt leder Gro Løve (t.v.) og foretaks -<br />
hoved verneombud Sigrid Rui håper på<br />
god oppslutning om undersøkelsen.<br />
Av Trond Tendø Jacobsen<br />
Nyåpning: Både assisterende divisjons -<br />
direktør Gunn Gotland Bakke og sykehusprest<br />
Guttorm Eidslott er svært godt fornøyd<br />
med det nyåpnende sykehuskapellet.<br />
Av Trond Tendø Jacobsen
Praksisnytt September <strong>2008</strong><br />
Informasjon fra praksiskonsulentene i <strong>SI</strong>:<br />
Mange jern i ilden<br />
fakta: Praksiskonsulenter i <strong>SI</strong><br />
<strong>Sykehuset</strong> <strong>Innlandet</strong> har følgende<br />
praksiskonsulenter:<br />
■ Karin Frydenberg<br />
Praksiskonsulent <strong>SI</strong> Gjøvik<br />
Telefon 908 63 737<br />
■ Rita Hansen Møller<br />
Praksiskoordinator og<br />
praksiskonsulent <strong>SI</strong> Lillehammer<br />
Telefon 932 54 449<br />
■ Bente Bjørnhaug Pedersen<br />
Praksiskonsulent <strong>SI</strong> Hamar, DPS<br />
Telefon 951 15 166<br />
■ Kristine Gaarder<br />
Praksiskonsulent <strong>SI</strong> Elverum<br />
Telefon 984 33 597<br />
■ Geir Erik Nilsen<br />
Praksiskonsulent <strong>SI</strong> Hamar<br />
Telefon 917 02 598<br />
■ Dag S. Salicath<br />
Praksiskonsulent <strong>SI</strong> Kongsvinger<br />
Telefon 950 54 071<br />
■ Erik Kr. Lein<br />
Praksiskonsulent <strong>SI</strong> Tynset<br />
Telefon 992 71 905<br />
■ Kari Sollien<br />
Praksiskonsulent BUP Gjøvik<br />
Telefon 951 10 120<br />
Utførlig kontaktinformasjon på<br />
www.sykehuset-innlandet.no (under<br />
Samhandling)<br />
Samhandling er tidens store fyndord i helsevesenet. Mange strukturelle initiativ er tatt for å<br />
bedre samhandlingen mellom nivåene i helsevesenet. For at de fine planene ikke bare skal bli<br />
ord er det viktig med praktiske, konkrete løsninger. Praksiskonsulentordningen er et av dem.<br />
Selv om praksiskonsulentordningen i <strong>Sykehuset</strong> Inn -<br />
landet fortsatt er i en tidlig fase, har praksiskonsulentene<br />
rukket å sette tydelige spor og sette i verk en<br />
rekke tiltak. Det går fram av en statusrapport de har<br />
sendt sykehusets ledergruppe.<br />
Tilstede i faglige fora<br />
Det er nå praksiskonsulenter (PKO) ved alle de<br />
soma tiske sykehusene, ved DPS Hamar og ved BUP<br />
Gjøvik. Den første tiden har det vært viktig å gjøre<br />
ordningen kjent blant kolleger i sykehuset og blant<br />
fastlegene. Derfor har de prioritert å være til stede så<br />
vel i sykehuset som på møteplasser for fastlegene.<br />
Ved å være med i de faglige fora setter vi samhandlingsspørsmål<br />
på dagsorden, diskuterer pasientforløp,<br />
tar opp kasustikker og lignende, heter det i rapporten.<br />
De har lagt vekt på å videreføre, utvikle og formalisere<br />
den samhandlingen som allerede eksisterte,<br />
dermed har de også kunnet ivareta lokale ordninger.<br />
PK’ene har lagt stor vekt på å utvikle konkrete samhandlingsarenaer,<br />
dette er løst på ulike måter i de<br />
Side 26 <strong>SI</strong> | magasinet 4/<strong>2008</strong><br />
ulike divisjonene. Dels er tidligere møteserier mel -<br />
lom fastleger og sykehusleger videreført, dels er det<br />
etablert nye.<br />
Bedre tilgjengelighet<br />
Et prioritert område har vært å bedre tilgjengelig -<br />
heten i det praktiske arbeidet rundt den enkelte pasient.<br />
Derfor er det utarbeidet lister over kollegatelefoner<br />
(direktenummer til den enkelte fastlegenes<br />
kon tor) som er distribuert til alle sykehuslegene. Og<br />
det er lages fagkontaktlister der allmennlegene har<br />
fått oversikt over hvem de kan kontakte ved sykehusene<br />
ved faglige spørsmål, og en liste over alle<br />
praktiserende spesialister i området.<br />
Nå jobbes det blant annet for å få til gode elektroniske<br />
løsninger for ikke sensitiv informasjon, som<br />
blant annet innebærer at de legene som ønsker det<br />
kan få informasjon fra <strong>SI</strong> til sin e-postadresse. Dette<br />
er informasjon som også legges ut på PKO-siden på<br />
<strong>SI</strong>s hjemmeside. Det arbeides for å utvikle denne<br />
siden, slik at den kan bli mer matnyttig i hverdagens<br />
praktiske arbeid.<br />
PKO arbeider for å blåse liv i hospiteringsordningene<br />
ved sykehusene, og håper også å få sykehus -<br />
leger til å hospitere i allmennpraksis.<br />
Involveres i økende grad<br />
Endelig påpeker rapporten at praksiskonsulentene<br />
involveres i økende grad i ulike planprosesser, og at<br />
de har deltatt eller blitt involvert i blant annet:<br />
Geri atrikurs, samhandlingskonferanse, arbeidet<br />
med hov ed stadsprosessen, elektronisk henvisning,<br />
retningslin jer for pasienttransport, pasientforløp/be -<br />
hand lings linjer, smertepoliklinikk og slagbehandlig.<br />
Konferanse: I vår tok praksiskonsulentene i <strong>Innlandet</strong> utford -<br />
ringen om å arrangere neste års nasjonale PKO-konferanse, det<br />
vil skje på Hamar i tiden 10.–12. juni. Her ser vi kurskomiteen:<br />
f.v. Karin Frydenberg, <strong>SI</strong> Gjøvik, Bente Bjørnhaug Pedersen, DPS<br />
Hamar, Kristine Gaarder, <strong>SI</strong> Elverum, Geir Erik Nilsen, <strong>SI</strong> Hamar<br />
og Rita Hansen Møller, <strong>SI</strong> Lillehammer. Kari Sollien, BUP Gjøvik<br />
var ikke tilstede da bildet ble tatt.
Antibiotikaprosjekt på Hamar<br />
– Det viktigste vi har oppnådd med dette<br />
prosjektet er et større fokus på riktig antibiotikabehandling<br />
i avdelingen, sier avdelingssjef<br />
Håvard Kydland og prosjektleder Maren<br />
J. Haugerud ved medisin H2 på <strong>SI</strong> Hamar.<br />
Dette sier de etter å ha gjennomført en kartlegging<br />
av antibiotikabruken ved avdelingen våren <strong>2008</strong>, og<br />
fokusert på overgang fra intravenøs til peroral legemiddeladministrasjon.<br />
Det primære målet var å redusere varigheten av in -<br />
travenøs antibiotika (AB)-behandling. Videre mente<br />
de at økt fokus på infeksjonssykdom og behandling<br />
ville føre til bedre diagnostikk og dermed riktigere<br />
behandling. Over en tremånedersperiode ble alle<br />
pasienter som fikk intravenøs AB-behandling vurdert<br />
etter tre døgn, med sikte på å skifte til peroral administrering.<br />
For å sikre en faglig forsvarlig overgang<br />
fra infusjon til tabletter eller kapsler, brukte avdel -<br />
ingen et informasjonsskriv med faglige råd for når en<br />
kan skifte administrasjonsform og et skjema fra en<br />
studie ved Sørlandet sykehus (se «Switch»-skjema),<br />
sam men med en oversikt med forslag til perorale<br />
medikamenter.<br />
I en travel hverdag er det vanskelig å frigjøre tid til<br />
det merarbeidet som et prosjekt fører med seg. Av -<br />
del ingen søkte derfor om prosjektmidler fra <strong>SI</strong>LUs<br />
fond for styrking arbeidet med effektiv legemiddelbruk<br />
og -forsyning. De fikk innvilget midler tilsvar -<br />
ende lønn for 60 prosent stilling i fire måneder, slik<br />
at Maren Haugerud kunne gjennomføre og følge<br />
opp prosjektet.<br />
Halverte bruken<br />
Antall infeksjonspasienter totalt på medisinsk avdeling<br />
Hamar var 750 i februar–mars <strong>2008</strong>, og på sam -<br />
me nivå som året før. Haugerud forteller at et ut -<br />
brudd av novovirus på sykehuset underveis i prosjektperioden<br />
skapte unntakstilstand og påvirket pro -<br />
sjektet, slik to av de tre månedene prosjektet varte er<br />
tatt med i resultatene.<br />
Det viktigste resultatet var at innkjøpet av intravenøs<br />
antibiotika ble redusert med mer enn 1.500 døgndoser<br />
(56 prosent) på to måneder i forhold til 2007,<br />
og forholdstallet mellom utgifter for legemidler til ivog<br />
po-bruk ble halvert.<br />
Mange gevinster<br />
Haugerud og Kydland er entusiastiske når de forteller<br />
om hva de har oppnådd med prosjektet, og resultatet<br />
av at avdelingen har tatt i bruk et enkelt middel<br />
som et lite skjema i kurven.<br />
For pasientene betyr det redusert belastning med<br />
iv-behandling, uten at det går ut over kvaliteten.<br />
Hauge rud er også opptatt av en mulig tilleggseffekt<br />
for sykehjemspasienter, som når de skifter til tabletter<br />
kan få komme tilbake til forhold de føler seg mer<br />
hjemme i enn på sykehuset. For legenes del har det<br />
medført en økt bevisstgjøring på å behandle rett ved<br />
oppstart av AB-behandling, og de er mer på hugget<br />
ved oppfølging av iv-behandling, i følge Kydland.<br />
Sykepleierne merker at de bruker mindre tid på<br />
istandgjøring og administrering av infusjoner, og<br />
kost nadsmessig betyr det også en del for utgiftene til<br />
legemidler og engangsutstyr.<br />
Avslutningsvis fremhever de at det ser ut til at<br />
denne typen prosjekter som fører til et økt fokus på<br />
feltet gir resultater, og at det trolig vil lønne seg å<br />
gjennomføre flere lignende prosjekter som kvalitetsforebedrende<br />
tiltak.<br />
Side 27 <strong>SI</strong> | magasinet 4/<strong>2008</strong><br />
Fornøyd: Avdelingssjef Håvard Kydland<br />
og prosjektleder Maren J. Haugerud er<br />
godt fornøyd med resultatene av antibio -<br />
tikaprosjektet på medisinsk avdeling på <strong>SI</strong><br />
Hamar.<br />
Av: Bjørg Simonsen<br />
«Switch»-skjema som legges ved kuven<br />
til pasienter som får iv antibiotika.
I dette nummeret av <strong>SI</strong>-<strong>Magasinet</strong> intervjues nestlederen i Rusmisbrukernes<br />
interesseorganisasjon (RIO), Kjell Skar, han peker på de store utfordringene innen rusomsorgen.<br />
Altfor lange ventetider<br />
Brukerrådet: Denne gang...<br />
■ Kjell Skar<br />
Nestleder i RIO – Rusmis brukernes<br />
interesseorganisasjon<br />
fakta: Brukerrådet<br />
■ Brukerrådet er et rådgivende organ<br />
for sykehuset. Dets oppgave er å<br />
sørge for at brukernes interesser<br />
blir best mulig ivaretatt.<br />
■ Brukerrådet møtes ca. åtte gan ger<br />
i året. Rådet har 10 representan ter<br />
fra ulike brukergrupper i Hed mark<br />
og Oppland.<br />
■ <strong>SI</strong>s styre oppnevnte 14. mai følg -<br />
ende medlemmer i Brukerrådet,<br />
med to års funksjonstid: Tåle<br />
Bjørnvold (leder), Mona Elisabeth<br />
Myrer, Elisabeth Storsveen Kustås,<br />
Liv Christophersen, Camilla Jorfald<br />
Sporild, Asbjørn Holsæter, Trond<br />
Hilmersen, Kjell Skar, Kristin Marie<br />
Bøe (ny) og Irene Angen (ny).<br />
Hittil har Brukerrådet ikke behandlet mange saker<br />
som gjelder rusmisbruk, men det betyr ikke at det<br />
ikke er mye å gripe fatt i. Det kommer nok rådet<br />
etter hvert til å gjøre, sier Kjell Skar, medlem i<br />
Bruker rådet og nestleder i RIO, Rusmisbrukernes<br />
interesseorganisasjon.<br />
– Behovet for tiltak er det ingen diskusjon om,<br />
administrerende direktør Torbjørn Almlid har sagt at<br />
rusmisbrukerne er den mest forsømte gruppen i<br />
Syke huset <strong>Innlandet</strong>. Det gir jeg han ubetinget rett i,<br />
sier Kjell Skar.<br />
Hver 5. har rusproblem<br />
En undersøkelse i Helse Bergen nylig viste at hver<br />
femte sykehuspasient har rusproblemer.<br />
– Det forbauser meg ikke. En av de sakene jeg<br />
ønsker å ta opp i Brukerrådet er behovet for å kartlegge<br />
pasientenes bruk av rusmidler. Det bør bli<br />
stan dard å spørre alle pasienter om dette, både de<br />
som legges inn akutt og de som får planlagt behandling,<br />
slik rusmedisinsk team i Helse Bergen også øns -<br />
ker. Rusmisbrukerne er en stigmatisert gruppe, enda<br />
mer enn psykiatriske pasienter. Derfor er det viktig å<br />
bidra til å normalisere holdningene til denne store<br />
gruppen mennesker. Ved å stille slike spørsmål vil<br />
helsevesenet være med å normalisere og «godkjenne»<br />
at dette er et medisinsk problem. Tradisjonelt og historisk<br />
har det vært en veldig moralsk tilnærming. Det<br />
er på tide å endre dette. I tilknytning til Rusreform 2<br />
i 2004 ble det innført pasientrettigheter, og akseptert<br />
at dette var en lidelse som trenger behandling. I det<br />
ligger det også en viktig en aksept av rusmisbruk<br />
som et medisinsk problem.<br />
– Men det er langt fram. Det er skrikende udekkede<br />
behov, sier han.<br />
Tragisk reduksjon<br />
– Se bare på den tragiske reduksjonen av langtids<br />
behandlingsplasser som vi har hatt de siste årene.<br />
Det å få endret dette er noe av de viktigste RIO nå<br />
jobber mot Helse Sør-Øst med. Behovene forsvinner<br />
Returadresse: <strong>Sykehuset</strong> <strong>Innlandet</strong> <strong>HF</strong>, Postboks 104, 2381 Brumunddal<br />
ikke om plassene forsvinner. Resultatet blir at man i<br />
stedet må kjøpe dyre plasser gjennom NAV – det blir<br />
resultatet når det skjer fristbrudd.<br />
Nedbyggingen av langtidsplasser vil trolig koste<br />
mer på sikt, fordi det vil bli flere mislykkede behandlingsforløp,<br />
som må gjentas.<br />
DPS-systemet, med ruspoliklinikker er veldig bra,<br />
men det egner seg mest i for- og etterkant. Det egner<br />
seg svært dårlig som behandling av misbrukere som<br />
har behov for hjelp til mye mer enn selve rusproblemet.<br />
Her er det snakk om å endre livet sitt. Det er<br />
ikke gjort på 1–2–3, ved en poliklinikk.<br />
<strong>SI</strong> bør gjøre mer<br />
– <strong>SI</strong> burde gjøre mye mer, sier Skar, ventetidene for<br />
langtidsbehandling er uakseptable lange, opp til et<br />
år. Det er rett og slett tragisk.<br />
I likhet med Mental Helse er vi også svært opptatt<br />
av tiden etter behandling. – For å etablere gode ordninger<br />
må det blir en langt bedre samhandling og<br />
samarbeid mellom kommunene og <strong>Sykehuset</strong> Inn -<br />
landet. Det begynner å skje positive ting rundt<br />
DPS’ene, men det er langt fram også her.<br />
– Det er jo ting å glede seg over også, poengterer<br />
han. – Kanskje først og fremst at det de siste årene<br />
har skjedd en tydelig dreining i holdninger, fra å<br />
være et moralsk perspektiv, med hevet pekefinger,<br />
har det skjedd en aksept av at rusmisbruk er en<br />
lidelse det offentlige har et medisinsk ansvar for.<br />
«Nedbyggingen av<br />
langtidsplasser vil trolig koste<br />
mer på sikt, fordi det vil bli flere<br />
mislykkede behandlingsforløp,<br />
som må gjentas»