Prisstabilitet er det normale. Hva kjennetegner det ... - Norges Bank
Prisstabilitet er det normale. Hva kjennetegner det ... - Norges Bank
Prisstabilitet er det normale. Hva kjennetegner det ... - Norges Bank
You also want an ePaper? Increase the reach of your titles
YUMPU automatically turns print PDFs into web optimized ePapers that Google loves.
KAPITTEL 3<br />
<strong>Prisstabilitet</strong> <strong>er</strong> <strong>det</strong> <strong>normale</strong>. <strong>Hva</strong> kjennetegn<strong>er</strong> <strong>det</strong> u<strong>normale</strong>?<br />
Jan F. Qvigstad 1<br />
Ov<strong>er</strong>gangen til inflasjonsstyring, som for v˚ar del skjedde i 2001, fortonte seg kanskje d<strong>er</strong> og da som<br />
ov<strong>er</strong>gang til et nytt og ukjent system for pengepolitikken. Men dagens pengepolitiske system spring<strong>er</strong><br />
ut av en historisk <strong>er</strong>kjennelse av hva pengepolitikken faktisk kan oppn˚a.<br />
De siste 500 ˚arene <strong>er</strong> preget av prisstabilitet. Det <strong>er</strong> riktignok fl<strong>er</strong>e p<strong>er</strong>iod<strong>er</strong> med uro, men bare seks<br />
episod<strong>er</strong> skill<strong>er</strong> seg ut med store og vedvarende endring<strong>er</strong> i prisniv˚aet. De fem første episodene <strong>er</strong><br />
prisrevolusjonen p˚a 1500-tallet, syv˚arskrigen rundt 1760, Napoleonskrigene, samt første og andre v<strong>er</strong>-<br />
denskrig. Dette <strong>er</strong> eksempl<strong>er</strong> p˚a monetære forstyrrels<strong>er</strong>. Veksten i pengemengden stod ikke i forhold<br />
til veksten i økonomien for øvrig. Den sjette og siste episoden omfatt<strong>er</strong> ett<strong>er</strong>krigstiden. Denne gangen<br />
var <strong>det</strong> den makroøkonomiske politikken og und<strong>er</strong>gravingen av <strong>det</strong> nominelle ank<strong>er</strong>et som førte til<br />
økningen i prisniv˚aet.<br />
Selv om prisstabilitet har vært <strong>det</strong> <strong>normale</strong>, m˚a vi <strong>er</strong>kjenne at forstyrrels<strong>er</strong> har skjedd, og være for-<br />
b<strong>er</strong>edt p˚a at forstyrrels<strong>er</strong> fortsatt vil skje. Gjennom historien har p<strong>er</strong>iod<strong>er</strong> med feilsl˚att pengepolitikk,<br />
feilsl˚att finanspolitikk ell<strong>er</strong> ytre omstendighet<strong>er</strong> vi ikke <strong>er</strong> h<strong>er</strong>re ov<strong>er</strong>, bidratt til oppgangstid<strong>er</strong> og<br />
nedgangstid<strong>er</strong> i Norge og andre land. Disse episodene kan vi trekke lærdom fra. N˚ar pengepolitikken<br />
har som sin fremste oppgave ˚a gi økonomien et nominelt ank<strong>er</strong>, bidrar pengepolitikken samtidig til<br />
økonomisk fremgang.<br />
1 Jan Fredrik Qvigstad <strong>er</strong> sjeføkonom og direktør i <strong>Norges</strong> <strong>Bank</strong> med ansvar for pengepolitikk.<br />
TILBAKEBLIKK P ˚A NORSK PENGEHISTORIE BOGSTAD G ˚ARD 7. JUNI 2005
KAPITTEL 3 PRISSTABILITET ER DET NORMALE. HVA KJENNETEGNER DET UNORMALE?<br />
3.1 Innledning<br />
Vi som kom inn i voksenlivet p˚a 1970 tallet, vokste opp i en inflasjonstid og tok <strong>det</strong> som <strong>det</strong> <strong>normale</strong>. Men<br />
hvis en utvid<strong>er</strong> tidsp<strong>er</strong>spektivet, s˚a finn<strong>er</strong> en at prisstabilitet <strong>er</strong> <strong>det</strong> <strong>normale</strong>, jevnfør Qvigstad (2004). 2<br />
I p<strong>er</strong>ioden fra 1516 til utbrud<strong>det</strong> av første v<strong>er</strong>denskrig i 1914 steg prisene med en takt som tilsvar<strong>er</strong> en<br />
˚arlig prisstigning p˚a 0,67 prosent p<strong>er</strong> ˚ar. Utvid<strong>er</strong> vi p<strong>er</strong>ioden med de siste 90 ˚arene <strong>er</strong> takten 1,33 prosent<br />
p<strong>er</strong> ˚ar.<br />
Selv om prisstabilitet <strong>er</strong> <strong>det</strong> gen<strong>er</strong>elle trekket, s˚a betyr ikke <strong>det</strong> at prisene alltid har vært stabile. Vi<br />
skal i denne artikkelen konsentr<strong>er</strong>e oss om de u<strong>normale</strong> p<strong>er</strong>iodene hvor prisene ikke har vært stabile. 3<br />
3.2 Gen<strong>er</strong>elle trekk ved prisutviklingen<br />
Vi har prisdata for Norge tilbake til 1516, men ˚arlige prisdata finnes først fra 1666. 4 Det betyr at vi kan<br />
konstru<strong>er</strong>e ˚arlige inflasjonsdata tilbake til 1667. Gjennom <strong>det</strong> meste av denne p<strong>er</strong>ioden, nærm<strong>er</strong>e bestemt<br />
frem til og med 1873, var <strong>det</strong> pengepolitiske regimet gitt ved sølvstandard (fra 1874 ved gullstandard).<br />
Myntene hadde sin v<strong>er</strong>di knyttet til den mengden sølv de inneholdt. 5 Da papirpengene ble innført, var<br />
ogs˚a de knyttet til sølv (henholdsvis gull) gjennom innløsningsplikten. Enhv<strong>er</strong> som eide en pengeseddel<br />
kunne g˚a til banken og kreve ˚a f˚a utlev<strong>er</strong>t en bestemt mengde sølv (henholdsvis gull), nemlig seddelens<br />
v<strong>er</strong>di. Følg<strong>er</strong> vi kvantitetsteorien betyr <strong>det</strong>te at s˚a lenge metallmengden i økonomien ikke økte rask<strong>er</strong>e<br />
enn produksjonen, ville <strong>det</strong> gjennomsnittlige prisniv˚aet ligge fast. P˚a kort sikt kunne d<strong>er</strong>imot prisniv˚aet<br />
svinge kraftig som en følge av ett<strong>er</strong>spørsels- og tilbudssjokk.<br />
Figur 1 vis<strong>er</strong> prosentvis ˚arlig prisendring fra 1667 til 2004. Vi s<strong>er</strong> at prisendringen hovedsakelig<br />
har fluktu<strong>er</strong>t rundt null. Dette betyr at prisniv˚aet har vært stabilt ov<strong>er</strong> lengre p<strong>er</strong>iod<strong>er</strong>. Dette <strong>er</strong> ikke en<br />
tilfeldighet, men en direkte konsekvens av <strong>det</strong> pengepolitiske regimet.<br />
Vi s<strong>er</strong> at i p<strong>er</strong>ioden frem til 1830 <strong>er</strong> variasjonen i inflasjonen betydelig. Legg spesielt m<strong>er</strong>ke til de<br />
voldsomme utslagene und<strong>er</strong> Napoleonskrigene. Utov<strong>er</strong> 1800- og 1900-tallet s<strong>er</strong> prisutviklingen til ˚a være<br />
langt m<strong>er</strong> stabil. Riktignok m˚a vi se bort fra første v<strong>er</strong>denskrig og mellomkrigstiden. Den økte stabiliteten<br />
i prisutviklingen kan ha sammenheng med at jordbruksproduksjon ble mindre domin<strong>er</strong>ende som andel<br />
av totalproduksjonen.<br />
For lett<strong>er</strong>e ˚a se om <strong>det</strong> <strong>er</strong> forskjell mellom enkelte p<strong>er</strong>iod<strong>er</strong>, vis<strong>er</strong> vi i figur 2 et 25 ˚ars symmetrisk,<br />
glidende gjennomsnitt av inflasjonen. For et bestemt ˚ar vis<strong>er</strong> figuren et gjennomsnitt av inflasjonen i de<br />
2 Se http://www.norges-bank.no/english/conf<strong>er</strong>ences/2004-06-11/<br />
3 Jeg vil takke forskningsdirektør Øyvind Eitrheim, fagdirektør Amund Holmsen og Øystein Bieltvedt Skeie for uvurd<strong>er</strong>lig<br />
hjelp. Skeie samlet inn data fra en rekke ulike kild<strong>er</strong> og skrev sin mast<strong>er</strong>oppgave i samfunnsøkonomi (Skeie 2005) som et ledd i<br />
arbei<strong>det</strong> med denne artikkelen. Hans veiled<strong>er</strong>, i tillegg til Øyvind Eitrheim, var professor Ragnar Nymoen. En stor inspirasjonskilde<br />
har ogs˚a vært sentralbanksjef Svein Gjedrem og visesentralbanksjef Jarle B<strong>er</strong>go. De vet begge ˚a v<strong>er</strong>dsette arbei<strong>det</strong> med historisk<br />
monetær statistikk og høst<strong>er</strong> av arbei<strong>det</strong> i sine tal<strong>er</strong> og foredrag.<br />
4 Se Grytten (2004a).<br />
5 Regimene omtales av denne grunn ofte som sølvmyntstandard (gullmyntstandard) ell<strong>er</strong> som sølvmyntfot (gullmyntfot).<br />
26 NORGES BANKS SKRIFTSERIE NR. 37
150<br />
125<br />
100<br />
75<br />
50<br />
25<br />
0<br />
-25<br />
-50<br />
-50<br />
1650 1700 1750 1800 1850 1900 1950 2000<br />
20<br />
15<br />
10<br />
5<br />
0<br />
Inflasjon<br />
FIGUR 1 Norsk inflasjonsrate i prosent, 1667-2004<br />
(i) (ii)<br />
Inflasjon<br />
(iii) (iv) (v) (vi)<br />
-5<br />
-5<br />
1650 1700 1750 1800 1850 1900 1950 2000<br />
FIGUR 2 Norsk inflasjon 1667-2004, seks hovedp<strong>er</strong>iod<strong>er</strong>. 25 ˚ars symmetrisk og glidende gjennomsnitt for norsk<br />
inflasjon<br />
TILBAKEBLIKK P ˚A NORSK PENGEHISTORIE 27<br />
BOGSTAD G ˚ARD 7. JUNI 2005<br />
150<br />
125<br />
100<br />
75<br />
50<br />
25<br />
0<br />
-25<br />
20<br />
15<br />
10<br />
5<br />
0
KAPITTEL 3 PRISSTABILITET ER DET NORMALE. HVA KJENNETEGNER DET UNORMALE?<br />
tolv foreg˚aende ˚ar, <strong>det</strong> aktuelle ˚aret og de tolv kommende ˚ar. Figur 2 vis<strong>er</strong> tydelig at prisstabilitet<br />
<strong>er</strong> <strong>det</strong> <strong>normale</strong>. I <strong>det</strong> all<strong>er</strong> meste av p<strong>er</strong>ioden siden midten av 1600-tallet har den gjennomsnittlige in-<br />
flasjonen ligget i omr˚a<strong>det</strong> pluss - minus 2 1/2 prosent. Det domin<strong>er</strong>ende <strong>er</strong> alts˚a lav inflasjon og lav<br />
deflasjon.<br />
Vi kan p˚a grunnlag av figur 2 foreta en grov p<strong>er</strong>iodis<strong>er</strong>ing hvor norsk prishistorie deles inn i seks<br />
p<strong>er</strong>iod<strong>er</strong>.<br />
Norsk prishistorie 1667-2004, seks hovedp<strong>er</strong>iod<strong>er</strong><br />
(i) P˚a 1600- og 1700-tallet var prisstabilitet fremtredende.<br />
(ii) Dette ble avløst av en p<strong>er</strong>iode p˚a begynnelsen av 1800-tallet med svært høy inflasjon.<br />
ett<strong>er</strong>fulgt av deflasjon. Denne episoden <strong>er</strong> knyttet til Napoleonskrigene og den<br />
ett<strong>er</strong>følgende paripolitikken.<br />
(iii) Resten av 1800-tallet var preget av prisstabilitet.<br />
(iv) 1900-tallet ble innle<strong>det</strong> med en p<strong>er</strong>iode med prisuro, høy inflasjon und<strong>er</strong> som<br />
ett<strong>er</strong> første v<strong>er</strong>denskrig ble ett<strong>er</strong>fulgt av en langvarig deflasjonsp<strong>er</strong>iode.<br />
(v) Andre halvdel av 1900-tallet har d<strong>er</strong>imot vært preget av vedvarende høy inflasjon.<br />
(vi) Det <strong>er</strong> først siden siste halvdel av 1980-tallet at inflasjonen har vist en fallende tendens.<br />
Dette innled<strong>er</strong> en ny p<strong>er</strong>iode med prisstabilitet hvor innføringen av inflasjonsm˚alet<br />
innebær<strong>er</strong> den endelige gjenvinningen av <strong>det</strong> nominelle ank<strong>er</strong>et.<br />
I figur 1 s˚a vi at prisendringene p˚a 1600- og 1700-tallet var svært variable selv om vi n˚a har sett at den<br />
gjennomsnittlige inflasjonen l˚a nær null. Dette st˚ar i st<strong>er</strong>k kontrast til p<strong>er</strong>ioden ett<strong>er</strong> andre v<strong>er</strong>denskrig<br />
hvor prisendringene har vært stabile samtidig som inflasjonen har vært høy. D<strong>er</strong>som vi s<strong>er</strong> p˚a utviklingen<br />
i inflasjonen ett<strong>er</strong> andre v<strong>er</strong>denskrig, s˚a har et godt tips p˚a neste ˚ars inflasjon nesten alltid vært ˚arets<br />
inflasjon. Er <strong>det</strong>te en egenskap ved prisutviklingen som alltid har eksist<strong>er</strong>t, ell<strong>er</strong> <strong>er</strong> <strong>det</strong>te en særegen<br />
egenskap for de siste 10-˚arene? Figur 3 vis<strong>er</strong> i hvilken grad høy inflasjon blir ett<strong>er</strong>fulgt av høy inflasjon<br />
i ett, to, tre, fire osv. ˚ar sen<strong>er</strong>e.<br />
D<strong>er</strong>som tallet <strong>er</strong> én, betyr <strong>det</strong> at høy inflasjon blir ett<strong>er</strong>fulgt av høy inflasjon og lav inflasjon blir<br />
ett<strong>er</strong>fulgt av lav inflasjon. Er tallet null, <strong>er</strong> <strong>det</strong> ingen sammenheng, og <strong>er</strong> tallet minus én, betyr <strong>det</strong> hyppige<br />
svingning<strong>er</strong> mellom høy og lav inflasjon.<br />
For ˚a analys<strong>er</strong>e <strong>det</strong>te spørsm˚alet har vi delt datamat<strong>er</strong>ialet inn i tre p<strong>er</strong>iod<strong>er</strong><br />
(i) Før første v<strong>er</strong>denskrig (m<strong>er</strong>ket gult)<br />
(ii) 1914 til 1945 (m<strong>er</strong>ket bl˚att)<br />
(iii) Ett<strong>er</strong> andre v<strong>er</strong>denskrig (m<strong>er</strong>ket rødt)<br />
28 NORGES BANKS SKRIFTSERIE NR. 37
0,7<br />
0,6<br />
0,5<br />
0,4<br />
0,3<br />
0,2<br />
0,1<br />
0<br />
-0,1<br />
-0,2<br />
1 2 3 4 5 6<br />
FIGUR 3 Autokorrelasjonen for norsk inflasjon<br />
1667-1913<br />
1914-1945<br />
1946-2004<br />
Vi s<strong>er</strong> at for p<strong>er</strong>ioden før første v<strong>er</strong>denskrig <strong>er</strong> <strong>det</strong> ingen systematisk sammenheng mellom inflasjonen<br />
i ett<strong>er</strong>følgende p<strong>er</strong>iod<strong>er</strong>. De gule søylene har lav v<strong>er</strong>di og <strong>er</strong> b˚ade positive og negative. I første halvdel av<br />
1900-tallet <strong>er</strong> <strong>det</strong> en klar tendens til positiv sammenheng (de bl˚a søylene <strong>er</strong> høye), men av relativt kort<br />
varighet. Et sjokk som skap<strong>er</strong> inflasjon (ell<strong>er</strong> deflasjon) vil typisk henge igjen i to til tre ˚ar. Ett<strong>er</strong> andre<br />
v<strong>er</strong>denskrig (de røde søylene) <strong>er</strong> <strong>det</strong> en st<strong>er</strong>k positiv og vedvarende sammenheng. Et sjokk som skap<strong>er</strong><br />
inflasjon heng<strong>er</strong> igjen lenge.<br />
Vi har sl˚att fast at <strong>det</strong> <strong>normale</strong> <strong>er</strong> prisstabilitet. Det u<strong>normale</strong> <strong>er</strong> inflasjon og deflasjon. Et int<strong>er</strong>essant<br />
spørsm˚al blir da hvor ofte oppst˚ar <strong>det</strong> u<strong>normale</strong>? Vi har i denne sammenhengen defin<strong>er</strong>t <strong>det</strong> u<strong>normale</strong><br />
som m<strong>er</strong> enn fem prosent inflasjon ell<strong>er</strong> m<strong>er</strong> enn fem prosent deflasjon. Vi har konstru<strong>er</strong>t en variabel<br />
som tar v<strong>er</strong>dien én i alle ˚ar hvor inflasjonen ov<strong>er</strong>stig<strong>er</strong> fem prosent, i alle andre ˚ar tar den v<strong>er</strong>dien null. Vi<br />
har defin<strong>er</strong>t en annen variabel som p˚a tilsvarende m˚ate tar v<strong>er</strong>dien én i alle ˚ar hvor deflasjonen ov<strong>er</strong>stig<strong>er</strong><br />
fem prosent, i alle andre ˚ar tar den v<strong>er</strong>dien null. Figur 4 vis<strong>er</strong> et 25 ˚ars symmetrisk bevegelig gjennom-<br />
snitt for variablene. Vi kan betrakte <strong>det</strong>te som en figur som fortell<strong>er</strong> hvordan den relative inflasjons- og<br />
deflasjonshyppigheten har utviklet seg gjennom historien.<br />
Vi s<strong>er</strong> at b˚ade inflasjonshyppigheten (den røde linjen) og deflasjonshyppigheten (den bl˚a linjen) fluk-<br />
tu<strong>er</strong><strong>er</strong> rundt 0,3. Dette indik<strong>er</strong><strong>er</strong> at inflasjon og deflasjon opptr<strong>er</strong> med en ganske lik hyppighet. Det <strong>er</strong><br />
dog en tendens til at inflasjon opptr<strong>er</strong> noe hyppig<strong>er</strong>e enn deflasjon. Nok en gang <strong>er</strong> p<strong>er</strong>ioden ett<strong>er</strong> 1950<br />
unik. Dette <strong>er</strong> en p<strong>er</strong>iode med høy inflasjon og fravær av deflasjon.<br />
Figur 5 vis<strong>er</strong> antall p<strong>er</strong>iod<strong>er</strong> med inflasjon og deflasjon av henholdsvis ett, to, tre, osv. ˚ars varighet.<br />
Det første vi legg<strong>er</strong> m<strong>er</strong>ke til <strong>er</strong> at de all<strong>er</strong> fleste episodene med b˚ade inflasjon og deflasjon har kort<br />
varighet. Hele 28 deflasjonsp<strong>er</strong>iod<strong>er</strong> og 19 inflasjonsp<strong>er</strong>iod<strong>er</strong> <strong>er</strong> bare ett˚arige. Noen f˚a deflasjonsp<strong>er</strong>iod<strong>er</strong><br />
<strong>er</strong> langvarige. Disse forekomm<strong>er</strong> i nesten alle ˚arhundr<strong>er</strong>, men hyppigst p˚a 1800-tallet.<br />
TILBAKEBLIKK P ˚A NORSK PENGEHISTORIE 29<br />
BOGSTAD G ˚ARD 7. JUNI 2005
KAPITTEL 3 PRISSTABILITET ER DET NORMALE. HVA KJENNETEGNER DET UNORMALE?<br />
1<br />
0,9<br />
0,8<br />
0,7<br />
0,6<br />
0,5<br />
0,4<br />
0,3<br />
0,2<br />
0,1<br />
30<br />
25<br />
20<br />
15<br />
10<br />
0<br />
0<br />
1650 1700 1750 1800 1850 1900 1950 2000<br />
5<br />
0<br />
Deflasjonshyppighet (5 %)<br />
Inflasjonshyppighet (5 %)<br />
FIGUR 4 Relativ inflasjons- og deflasjonshyppighet<br />
1 2 3 4 5 6 7 8 9 10+<br />
FIGUR 5 Antall inflasjons- og deflasjonsp<strong>er</strong>iod<strong>er</strong> ett<strong>er</strong> varighet<br />
1<br />
0,9<br />
0,8<br />
0,7<br />
0,6<br />
0,5<br />
0,4<br />
0,3<br />
0,2<br />
0,1<br />
Inflasjon<br />
Deflasjon<br />
30 NORGES BANKS SKRIFTSERIE NR. 37
Lange deflasjonsp<strong>er</strong>iod<strong>er</strong><br />
1667-1672 (6 ˚ar)<br />
1840-1844 (5 ˚ar)<br />
1883-1887 (5 ˚ar)<br />
1891-1897 (7 ˚ar)<br />
1926-1933 (8 ˚ar)<br />
De svært lange inflasjonsp<strong>er</strong>iodene d<strong>er</strong>imot, med en varighet p˚a ov<strong>er</strong> ti ˚ar, <strong>er</strong> alle fra 1900-tallet.<br />
En nærm<strong>er</strong>e studie av prisutviklingen vis<strong>er</strong> at store positive prissjokk gjennomg˚aende komm<strong>er</strong> før store<br />
negative prissjokk. Det <strong>er</strong> nesten ingen eksempl<strong>er</strong> p˚a store negative prissjokk uten et foreg˚aende positivt<br />
prissjokk. Samtidig har vi sett at de fleste deflasjonsp<strong>er</strong>iodene har svært kort varighet. Det kan indik<strong>er</strong>e<br />
at deflasjon <strong>er</strong> en korreksjon ett<strong>er</strong> foreg˚aende inflasjon.<br />
Fra et teoretisk st˚asted burde man forvente at inflasjon og deflasjon opptr<strong>er</strong> symmetrisk. At <strong>det</strong> ikke<br />
s<strong>er</strong> ut til ˚a være tilfelle, kan skyldes prisstivhet. Markedsøkonomien bestemm<strong>er</strong> relative pris<strong>er</strong> mens<br />
prisniv˚aet bestemmes av metallrikeligheten. N˚ar et negativt sjokk inntreff<strong>er</strong>, <strong>er</strong> <strong>det</strong> vanskelig ˚a sette<br />
prisene ned. Korreksjon ett<strong>er</strong> inflasjon <strong>er</strong> d<strong>er</strong>imot mulig siden aktørene da har den oppfatningen at prisene<br />
skal tilbake til <strong>det</strong> <strong>normale</strong> niv˚aet.<br />
3.3 Eksempl<strong>er</strong> p˚a <strong>det</strong> u<strong>normale</strong>, 1516-1830 –<br />
P<strong>er</strong>ioden hvor vi ikke har tall for bruttonasjonalprodukt<br />
Den første p<strong>er</strong>ioden som ikke kjennetegnes av prisstabilitet, <strong>er</strong> <strong>det</strong> som i litt<strong>er</strong>aturen omtales som “1500-<br />
tallets prisrevolusjon”. Dette <strong>er</strong> en markant prisstigning gjennom hele 1500-tallet som omfattet hele<br />
Europa. Figur 6 vis<strong>er</strong> utviklingen av prisniv˚aet i henholdsvis Norge (rød) og England (bl˚a). Begge s<strong>er</strong>iene<br />
<strong>er</strong> norm<strong>er</strong>t slik at de har v<strong>er</strong>dien 100 i ˚ar 1550. Vi s<strong>er</strong> at prisniv˚aet økte gjennom hele 1500-tallet og noe<br />
inn p˚a 1600-tallet. Vi obs<strong>er</strong>v<strong>er</strong><strong>er</strong> ogs˚a at prisniv˚aet økte noe st<strong>er</strong>k<strong>er</strong>e i England enn i Norge. Hvorfor økte<br />
prisniv˚aet sammenhengende ov<strong>er</strong> en s˚a lang p<strong>er</strong>iode? I den økonomisk-historiske litt<strong>er</strong>aturen har fl<strong>er</strong>e<br />
mulige ˚arsak<strong>er</strong> blitt lans<strong>er</strong>t, men ifølge professor John Munro (1999) ved Univ<strong>er</strong>sitetet i Toronto m˚a den<br />
und<strong>er</strong>liggende drivkraften ha vært økt metallrikelighet.<br />
P˚a 1500-tallet var myntene gjort av gull ell<strong>er</strong> sølv. Det innebar at pengemengden var en direkte<br />
funksjon av <strong>det</strong> edelmetallet som var tilgjengelig. D<strong>er</strong>som metallmengden økte i større takt enn produk-<br />
sjonen i samfunnet, ville <strong>det</strong> føre til at prisene steg.<br />
Munro pek<strong>er</strong> p˚a tre forhold som bidro til metallrikeligheten:<br />
(i) Det første forhol<strong>det</strong> <strong>er</strong> teknologiske nyvinning<strong>er</strong>. Det ble utviklet en vakumpumpe som gjorde<br />
<strong>det</strong> mulig ˚a tømme gruvene for vann. D<strong>er</strong>med kunne tidlig<strong>er</strong>e utilgjengelige sølv˚ar<strong>er</strong> n˚a utvinnes.<br />
TILBAKEBLIKK P ˚A NORSK PENGEHISTORIE 31<br />
BOGSTAD G ˚ARD 7. JUNI 2005
KAPITTEL 3 PRISSTABILITET ER DET NORMALE. HVA KJENNETEGNER DET UNORMALE?<br />
Dessuten ble den s˚akalte Saig<strong>er</strong>-prosessen utviklet. Det <strong>er</strong> en kjemisk prosess som bruk<strong>er</strong> bly til ˚a<br />
skille sølv fra kopp<strong>er</strong>.<br />
(ii) Det andre forhol<strong>det</strong> var den økte metallrikeligheten ved import fra Gullkysten, <strong>det</strong> vil si fra<br />
Ghanakysten i Afrika. H<strong>er</strong> hadde portugis<strong>er</strong>ne opprettet handelsstasjon<strong>er</strong> hvor de kjøpte gull fra<br />
lokalbefolkningen. Som en parentes kan <strong>det</strong> bem<strong>er</strong>kes at <strong>det</strong> ikke <strong>er</strong> tilfeldig at stedsnavnene<br />
Slavekysten og Elfenbenskysten ogs˚a ligg<strong>er</strong> i denne delen av Afrika.<br />
(iii) Den tredje kilden til metall var import fra portugisiske og spanske koloni<strong>er</strong> i Am<strong>er</strong>ika.<br />
350<br />
300<br />
250<br />
200<br />
150<br />
100<br />
50<br />
0<br />
KPI England<br />
KPI Norge<br />
1450 1500 1550 1600 1650 1700<br />
FIGUR 6 1500-tallets prisrevolusjon.<br />
Produksjonsøkningen i de europeiske sølvgruvene tok til all<strong>er</strong>ede p˚a 1400-tallet. D<strong>er</strong>med skulle man<br />
forvente at prisene begynne ˚a stige omtrent samtidig. Hvorfor begynte prisene ˚a stige s˚a sent? Munro<br />
forklar<strong>er</strong> forsinkelsen i inflasjonen med at mye av sølvet ble ført ut av Europa via Venezia som betal-<br />
ingsmiddel for import fra Østen.<br />
Som en liten notis kan vi m<strong>er</strong>ke oss at v˚are egne sølvgruv<strong>er</strong> p˚a Kongsb<strong>er</strong>g først kom i drift und<strong>er</strong><br />
Christian IV i 1623. Inflasjonen i Norge p˚a 1500-tallet kan alts˚a ikke forklares med at vi selv produs<strong>er</strong>te<br />
sølv.<br />
Figur 7 vis<strong>er</strong> prisniv˚aet i Norge. De horisontale linjene vis<strong>er</strong> gjennomsnittlig prisniv˚a for p<strong>er</strong>iodene<br />
1650-1756, 1757-1798 og 1842-1913. Vi s<strong>er</strong> at prisniv˚aet har vært veldig stabilt i lange p<strong>er</strong>iod<strong>er</strong>. Det<br />
betyr ikke at prisene har ligget fast fra ett ˚ar til <strong>det</strong> neste. Betydelige prissjokk har vært vanlig, men de<br />
350<br />
300<br />
250<br />
200<br />
150<br />
100<br />
50<br />
32 NORGES BANKS SKRIFTSERIE NR. 37<br />
0
all<strong>er</strong> fleste har ett<strong>er</strong> noe tid blitt nøytralis<strong>er</strong>t slik at prisene har return<strong>er</strong>t til niv˚aet fra før sjokket inntraff.<br />
Noen prissjokk har d<strong>er</strong>imot ført til et varig skift i prisniv˚aet. Det <strong>er</strong> fire episod<strong>er</strong> som skill<strong>er</strong> seg ut.<br />
1000<br />
100<br />
10<br />
1650 1675 1700 1725 1750 1775 1800 1825 1850 1875<br />
1000<br />
FIGUR 7 Konsumprisindeksen for Norge 1650-1875. Fire inflasjonsp<strong>er</strong>iod<strong>er</strong> mark<strong>er</strong>t med gr˚a bakgrunnsfarge.<br />
KPI<br />
Fire inflasjonsp<strong>er</strong>iod<strong>er</strong> p˚a 1700-tallet.<br />
(i) Den første inflasjonsp<strong>er</strong>ioden inntraff i 1708-09 og var et positivt prissjokk med tilbake-<br />
vending. Den store nordiske krig (1700-1720) g˚ar i denne p<strong>er</strong>ioden ov<strong>er</strong> fra ˚a være en krig<br />
mellom Sv<strong>er</strong>ige und<strong>er</strong> Karl 12. og Russland, til ˚a bli en krig mellom Sv<strong>er</strong>ige og Danmark-<br />
Norge. Samtidig p˚ag˚ar den spanske arvefølgekrigen ute i Europa.<br />
(ii) Den andre p<strong>er</strong>ioden inntraff tidlig p˚a 1740-tallet. Dette var en p<strong>er</strong>iode med svært høy<br />
dødelighet i Norge, ofte omtalt som en demografisk krise, og i Europa hadde den øst<strong>er</strong>rikske<br />
arvefølgekrigen brutt ut. Ogs˚a denne episoden <strong>er</strong> et positivt prissjokk med tilbakevending.<br />
(iii) Den tredje episoden <strong>er</strong> knyttet til nøytralitetsv<strong>er</strong>n og mobilis<strong>er</strong>ing und<strong>er</strong> syv˚arskrigen<br />
(1756-63). Dette var en europeisk storkrig hvor de gamle stormaktene forsøkte ˚a splitte opp<br />
<strong>det</strong> nyetabl<strong>er</strong>te Preussen og hvor Frankrike og England kjempet om kontroll ov<strong>er</strong> de<br />
ov<strong>er</strong>sjøiske koloniene. Danmark-Norge var ikke direkte involv<strong>er</strong>t i krigshandling<strong>er</strong>, men <strong>det</strong><br />
var bare nesten! Den urolige tiden ble dyr for statskassen. Dette <strong>er</strong> et p<strong>er</strong>sistent prissjokk<br />
hvor prisniv˚aet ikke vend<strong>er</strong> tilbake til niv˚aet <strong>det</strong> hadde før.<br />
(iv) Den fj<strong>er</strong>de episoden <strong>er</strong> knyttet til Napoleonskrigene. Hell<strong>er</strong> ikke ett<strong>er</strong> denne episoden <strong>er</strong> <strong>det</strong><br />
tilbakevending.<br />
TILBAKEBLIKK P ˚A NORSK PENGEHISTORIE 33<br />
BOGSTAD G ˚ARD 7. JUNI 2005<br />
100<br />
10
KAPITTEL 3 PRISSTABILITET ER DET NORMALE. HVA KJENNETEGNER DET UNORMALE?<br />
Disse to siste episodene (syv˚arskrigen og Napoleonskrigene) <strong>er</strong> begge prissjokk uten tilbakevending.<br />
Det <strong>er</strong> to spørsm˚al som <strong>er</strong> naturlig ˚a stille. For <strong>det</strong> første; hvorfor begynte prisene ˚a stige i disse fire<br />
episodene? For <strong>det</strong> andre; hvorfor fikk vi ikke tilbakevending i de to siste episodene?<br />
Det <strong>er</strong> fl<strong>er</strong>e faggrupp<strong>er</strong> enn økonom<strong>er</strong> som har forkjærlighet for lange tidss<strong>er</strong>i<strong>er</strong>, bl. a. demograf<strong>er</strong><br />
og meteorolog<strong>er</strong>. La oss først se om vi kan finne noen sammenheng mellom inflasjon og utviklingen i<br />
demografiske variable. En sentral demografisk variabel <strong>er</strong> antall dødsfall p<strong>er</strong> fødsel. 6 En økning i denne<br />
variabelen vil fange opp b˚ade økt dødsrate og redus<strong>er</strong>t fødselsrate. Før den demografiske ov<strong>er</strong>gangen<br />
p˚a 1800-tallet var fødselsraten relativt stabil. Variabelen vil d<strong>er</strong>for i hovedsak fange opp endring<strong>er</strong> i<br />
dødsraten. Økt dødelighet kan ha fl<strong>er</strong>e ˚arsak<strong>er</strong>. For <strong>det</strong> første kan økt dødelighet være et tegn p˚a en man-<br />
gelkrise. Dette kan utvetydig tolkes som et negativt tilbudssidesjokk. For <strong>det</strong> andre kan dødeligheten<br />
øke som en følge av epidemi<strong>er</strong>. En befolkningsnedgang før<strong>er</strong> til redus<strong>er</strong>t ett<strong>er</strong>spørsel. Samtidig vil be-<br />
folkningsnedgangen ogs˚a føre til redus<strong>er</strong>t produksjon. En epidemi kan d<strong>er</strong>med result<strong>er</strong>e i b˚ade et negativt<br />
tilbudssidesjokk og et negativt ett<strong>er</strong>spørselssjokk. Den tredje ˚arsaken til økt dødelighet kan være en kom-<br />
bin<strong>er</strong>t krise. Langvaring und<strong>er</strong><strong>er</strong>næring gir et redus<strong>er</strong>t immunforsvar og økt s˚arbarhet for sykdomm<strong>er</strong>.<br />
Slike forløp kan bidra til ˚a forst<strong>er</strong>ke <strong>det</strong> opprinnelige sjokket og dødeligheten blir d<strong>er</strong>med <strong>det</strong> økonom<strong>er</strong><br />
vil kalle en “økonomiendogen” størrelse. Figur 8 vis<strong>er</strong> inflasjon (rød) og dødsfall p<strong>er</strong> fødsel (bl˚a). Vi<br />
s<strong>er</strong> at inflasjonsepisoden i 1708-09 und<strong>er</strong> den store nordiske krig ikke sammenfalt med noen betydelige<br />
endring<strong>er</strong> i dødeligheten. Inflasjonsp<strong>er</strong>ioden p˚a begynnelsen av 1740-tallet g˚ar d<strong>er</strong>imot sammen med en<br />
p<strong>er</strong>iode med svært høy dødelighet.<br />
50<br />
40<br />
30<br />
20<br />
10<br />
0<br />
-10<br />
-20<br />
-30<br />
Inflasjon<br />
Dødsfall p<strong>er</strong> fødsel<br />
1700 1710 1720 1730 1740 1750<br />
FIGUR 8 Inflasjon (venstre akse) og demografi (høyre akse) und<strong>er</strong> inflasjonsp<strong>er</strong>iodene (m<strong>er</strong>ket med gr˚a bakgrunns-<br />
farge) 1708-09 (den store nordiske krig) og tidlig p˚a 1740-tallet (demografisk krise og den øst<strong>er</strong>rikske arvefølgekrig).<br />
6 Forsk<strong>er</strong> Helge Brunborg, SSB, har hjulpet til med ˚a finne frem til de rette demografiske kildene.<br />
2,25<br />
2<br />
1,75<br />
1,5<br />
1,25<br />
1<br />
0,75<br />
0,5<br />
0,25<br />
34 NORGES BANKS SKRIFTSERIE NR. 37<br />
0
La oss n˚a se p˚a de to p<strong>er</strong>iodene med skift i prisniv˚aet. Figur 9 vis<strong>er</strong> utviklingen i inflasjonen og den<br />
demografiske variabelen und<strong>er</strong> henholdsvis syv˚arskrigen og Napoleonskrigene. Und<strong>er</strong> syv˚arskrigen lig-<br />
g<strong>er</strong> dødeligheten stabil. Und<strong>er</strong> Napoleonskrigene inntreff<strong>er</strong> d<strong>er</strong>imot en betydelig økning i dødeligheten.<br />
Det <strong>er</strong> særlig ˚arene 1809 og 1812 som <strong>er</strong> ille. Det <strong>er</strong> vanskelig p˚a grunnlag av figurene 8 og 9 ˚a trekke<br />
noen klar konklusjon om sammenhengen mellom prisendring<strong>er</strong> og demografiske variable.<br />
50<br />
40<br />
30<br />
20<br />
10<br />
0<br />
-10<br />
-20<br />
Inflasjon<br />
Dødsfall p<strong>er</strong> fødsel<br />
-30<br />
1745 1755 1765<br />
2,25<br />
2<br />
1,75<br />
1,5<br />
1,25<br />
1<br />
0,75<br />
0,5<br />
0,25<br />
0<br />
150<br />
125<br />
100<br />
75<br />
50<br />
25<br />
0<br />
-25<br />
-50<br />
Inflasjon<br />
Dødsfall p<strong>er</strong> fødsel<br />
0<br />
1795 1805 1815 1825<br />
FIGUR 9 Inflasjon (venstre akse) og demografi (høyre akse) und<strong>er</strong> henholdsvis syv˚arskrigen og Napoleonskrigene.<br />
Det kan være litt enkl<strong>er</strong>e ˚a tolke sammenhengen mellom prisendring<strong>er</strong> og meteorologiske variable.<br />
Lave temp<strong>er</strong>atur<strong>er</strong> vil normalt gi d˚arlig<strong>er</strong>e avling<strong>er</strong> som igjen gir redus<strong>er</strong>t varetilbud og økte pris<strong>er</strong>.<br />
P<strong>er</strong> Øyvind Nordli fra Meteorologisk institutt (met.no) har rekonstru<strong>er</strong>t ˚arlige gjennomsnitt for v˚ar- og<br />
somm<strong>er</strong>temp<strong>er</strong>aturene i Trøndelag (Nordli 2004). Dessv<strong>er</strong>re mangl<strong>er</strong> temp<strong>er</strong>aturopplysning<strong>er</strong> om p<strong>er</strong>i-<br />
oden 1708-09. For denne p<strong>er</strong>ioden har vi d<strong>er</strong>for benyttet data fra Keith Briffa ved Climatic Research<br />
Unit i Norwich, Storbritannia. Han har publis<strong>er</strong>t ˚arlige temp<strong>er</strong>aturdata tilbake til 1400. 7 . Figur 10 vis<strong>er</strong><br />
temp<strong>er</strong>aturene und<strong>er</strong> inflasjonsp<strong>er</strong>iodene 1708-1709 (den store nordiske krig) og tidlig p˚a 1740-tallet<br />
(demografisk krise og den øst<strong>er</strong>rikske arvefølgekrig). ˚Arene 1708-09 var svært kalde. Kulden førte til<br />
feilsl˚atte avling<strong>er</strong> i store del<strong>er</strong> av Europa. Earl J. Hamilton skriv<strong>er</strong> i sin bok om prisutviklingen i Spania<br />
fra 1650 til 1800: ≪The upheavel [in prices] was due largely to the occurrence in 1708-09 of one of<br />
the most frigid wint<strong>er</strong>s that Europe has ev<strong>er</strong> exp<strong>er</strong>ienced. The cold wave in Decemb<strong>er</strong>-January dam-<br />
aged vineyards, killed young animals, froze growing grain, and irreparably injured fruit and nut trees≫.<br />
(Hamilton 1969, side 143) Dette indik<strong>er</strong><strong>er</strong> at prissjokket skyldes et negativt tilbudssidesjokk.<br />
Nordli har funnet at temp<strong>er</strong>aturene var svært lave i ˚arene rundt 1740. Dette indik<strong>er</strong><strong>er</strong> at ogs˚a 1740-<br />
7 For <strong>det</strong>alj<strong>er</strong> om Briffa’s data, se http://www.cru.uea.ac.uk/cru/people/briffa/<br />
TILBAKEBLIKK P ˚A NORSK PENGEHISTORIE 35<br />
BOGSTAD G ˚ARD 7. JUNI 2005<br />
2,25<br />
2<br />
1,75<br />
1,5<br />
1,25<br />
1<br />
0,75<br />
0,5<br />
0,25
KAPITTEL 3 PRISSTABILITET ER DET NORMALE. HVA KJENNETEGNER DET UNORMALE?<br />
episoden <strong>er</strong> domin<strong>er</strong>t av et negativt tilbudssidesjokk. Hvordan stemm<strong>er</strong> <strong>det</strong>te med den økte dødeligheten<br />
i denne p<strong>er</strong>ioden? Tidlig<strong>er</strong>e riksarkivar John H<strong>er</strong>stad har i sin bok om kornmonopolet (H<strong>er</strong>stad 2000)<br />
drøftet krisen i 1740 inng˚aende. Han p˚avis<strong>er</strong> at avlingene begynte ˚a svikte all<strong>er</strong>ede rundt 1735. Gradvis<br />
forv<strong>er</strong>ret krisen seg fordi befolkningen ble tvunget til ˚a tære p˚a s˚akornet. Krisen slo til for fullt fra høsten<br />
1739. D<strong>er</strong>ett<strong>er</strong> fulgte fl<strong>er</strong>e ˚ar med svært d˚arlig avling. Først med den gode kornhøsten i 1743 gikk krisen<br />
ov<strong>er</strong>.<br />
50<br />
40<br />
30<br />
20<br />
10<br />
0<br />
-10<br />
-20<br />
-30<br />
Temp<strong>er</strong>atur<br />
Inflasjon<br />
10<br />
1700 1710 1720<br />
1708 1709<br />
15<br />
14<br />
13<br />
12<br />
11<br />
50<br />
40<br />
30<br />
20<br />
10<br />
0<br />
-10<br />
-20<br />
-30<br />
Temp<strong>er</strong>atur<br />
Inflasjon<br />
10<br />
1730 1740 1750<br />
FIGUR 10 Inflasjon (venstre akse) og temp<strong>er</strong>atur<strong>er</strong> (høyre akse) und<strong>er</strong> inflasjonsepisodene i 1708-09 (den store<br />
nordiske krig) og tidlig p˚a 1740-tallet (demografisk krise og den øst<strong>er</strong>rikske arvefølgekrig).<br />
Langvarig und<strong>er</strong><strong>er</strong>næring gir som kjent et svekket immunforsvar. Det <strong>er</strong> d<strong>er</strong>for ikke ov<strong>er</strong>raskende<br />
at <strong>det</strong> und<strong>er</strong> denne krisen ogs˚a rapport<strong>er</strong>es om betydelige epidemi<strong>er</strong> i del<strong>er</strong> av lan<strong>det</strong>. Ogs˚a i samtiden<br />
s˚a enkelte den klare sammenhengen mellom avlingssvikten og epidemiene. Sogneprest Søren Tybring<br />
i Øyestad (H<strong>er</strong>stad 2000, side 274) skrev at ≪.. mangel p˚a lefnets ophold, helst brød og saadant d<strong>er</strong><br />
b<strong>er</strong>eedes af kornvaare, har for en stor deel vol<strong>det</strong> blodsotten, d<strong>er</strong> tviles intet om ..≫.<br />
La oss n˚a se nærm<strong>er</strong>e p˚a temp<strong>er</strong>aturutviklingen und<strong>er</strong> de to siste episodene (syv˚arskrigen og Napoleon-<br />
skrigene), jf. figur 11. Und<strong>er</strong> syv˚arskrigen <strong>er</strong> temp<strong>er</strong>aturen stabil. Und<strong>er</strong> Napoleonskrigene var 1812 et ˚ar<br />
med svært lave temp<strong>er</strong>atur<strong>er</strong>, kanskje <strong>det</strong> mest kjente u˚aret i norsk historie. Matmangelen ble ytt<strong>er</strong>lig<strong>er</strong>e<br />
forst<strong>er</strong>ket av den britiske blokaden. Henrik Ibsen har beskrevet denne krisen i diktet om T<strong>er</strong>je Vigen.<br />
1809 var et ˚ar hvor dødeligheten var høy<strong>er</strong>e enn i 1812. B˚ade 1809 og 1812 var ˚ar med d˚arlige avling<strong>er</strong><br />
og britisk blokade, men ˚aret 1812 var nok <strong>det</strong> v<strong>er</strong>ste av de to. Hvorfor var likevel dødeligheten størst<br />
i 1809? ˚Arsaken ligg<strong>er</strong> trolig i krigen mot Sv<strong>er</strong>ige. Den tids militærforlegning<strong>er</strong> var ikke preget av de<br />
36 NORGES BANKS SKRIFTSERIE NR. 37<br />
15<br />
14<br />
13<br />
12<br />
11
50<br />
40<br />
30<br />
20<br />
10<br />
0<br />
-10<br />
-20<br />
Inflasjon<br />
Temp<strong>er</strong>atur<br />
-30<br />
1745 1755 1765<br />
14<br />
13<br />
12<br />
11<br />
10<br />
150<br />
125<br />
100<br />
75<br />
50<br />
25<br />
0<br />
-25<br />
Temp<strong>er</strong>atur<br />
Inflasjon<br />
-50<br />
10<br />
1795 1805 1815 1825<br />
FIGUR 11 Inflasjon (venstre akse) og temp<strong>er</strong>atur<strong>er</strong> (høyre akse) und<strong>er</strong> syv˚arskrigen og Napoleonskrigene.<br />
beste hygieniske forhold. Dette førte til en betydelig dysent<strong>er</strong>iepidemi (Hodne og Grytten 2000).<br />
Norsk økonomi ble utsatt for sjokk som p˚avirket prisene. Et naturlig oppfølgingsspørsm˚al <strong>er</strong> om utviklin-<br />
gen i Norge <strong>er</strong> spesiell, ell<strong>er</strong> om vi i hovedsak følg<strong>er</strong> int<strong>er</strong>nasjonale trend<strong>er</strong>? Figur 12 vis<strong>er</strong> henholdsvis<br />
norsk (rød) og engelsk (bl˚a) inflasjon i p<strong>er</strong>ioden 1700-1750.<br />
Vi s<strong>er</strong> at prisutviklingen har vært forbausende lik i de to landene. Episoden 1708-09 avtegn<strong>er</strong> seg<br />
klart for begge land. Sammenhengen rundt 1740 <strong>er</strong> ikke like entydig. Det kan se ut som om endring<strong>er</strong> i<br />
engelske pris<strong>er</strong> inntreff<strong>er</strong> noe tidlig<strong>er</strong>e enn endring<strong>er</strong> i norske pris<strong>er</strong>. At prisutviklingen i Norden heng<strong>er</strong><br />
sammen med <strong>det</strong> som skj<strong>er</strong> ell<strong>er</strong> i Europa <strong>er</strong> ogs˚a noe den danske historik<strong>er</strong>en Ole Feldbæk p˚apek<strong>er</strong> i<br />
Danmark-<strong>Norges</strong> historie (Feldbæk 1998, side 91). Han skriv<strong>er</strong> at ≪(p)ludselige stigning<strong>er</strong> i kornprisen<br />
kunne skyldes en ringe høst. Men politiske begivenhed<strong>er</strong> kunne ogs˚a p˚avirke pris<strong>er</strong>ne. Dyrtiden i 1740<br />
skyldtes s˚aledes de kornopkøb, Fredrik 2. af Preussen foretog til sin hærs magasin<strong>er</strong> ved udbru<strong>det</strong> af<br />
Den østrigske Arvefølgekrigen.≫ Som vi har sett, kan nok ikke Fredrik 2. alene lastes for prisstigningen,<br />
men at kornoppkjøpet har bidratt <strong>er</strong> ikke urimelig.<br />
Figur 13 vis<strong>er</strong> norsk og engelsk inflasjon und<strong>er</strong> syv˚arskrigen og Napoleonskrigene. Sjokket und<strong>er</strong><br />
syv˚arskrigen <strong>er</strong> felles for Norge og England. Riktignok <strong>er</strong> prisutslagene i Norge noe st<strong>er</strong>k<strong>er</strong>e. Und<strong>er</strong><br />
Napoleonskrigene <strong>er</strong> <strong>det</strong> d<strong>er</strong>imot en betydelig forskjell. Inflasjonen i England <strong>er</strong> svært mod<strong>er</strong>at. Det st˚ar<br />
i st<strong>er</strong>k kontrast til utviklingen i Norge hvor prisene i 1812 steg med ov<strong>er</strong> 150 prosent.<br />
TILBAKEBLIKK P ˚A NORSK PENGEHISTORIE 37<br />
BOGSTAD G ˚ARD 7. JUNI 2005<br />
14<br />
13<br />
12<br />
11
KAPITTEL 3 PRISSTABILITET ER DET NORMALE. HVA KJENNETEGNER DET UNORMALE?<br />
50<br />
40<br />
30<br />
20<br />
10<br />
0<br />
-10<br />
-20<br />
-30<br />
Norsk inflasjon<br />
Engelsk inflasjon<br />
1700 1710 1720 1730 1740 1750<br />
FIGUR 12 Norsk og engelsk inflasjon 1700-1750. De skrav<strong>er</strong>te gr˚a feltene vis<strong>er</strong> inflasjonsp<strong>er</strong>iodene 1708-09 (den<br />
store nordiske krig) og i begynnelsen av 1740-˚arene (demografisk krise og den øst<strong>er</strong>rikske arvefølgekrig).<br />
40<br />
30<br />
20<br />
10<br />
0<br />
-10<br />
-20<br />
England<br />
Norge<br />
-30<br />
1745 1755 1765<br />
40<br />
30<br />
20<br />
10<br />
0<br />
-10<br />
-20<br />
-30<br />
150<br />
125<br />
100<br />
75<br />
50<br />
25<br />
0<br />
-25<br />
-50<br />
England<br />
Norge<br />
50<br />
40<br />
30<br />
20<br />
10<br />
0<br />
-10<br />
-20<br />
-30<br />
150<br />
125<br />
100<br />
-50<br />
1795 1805 1815 1825<br />
FIGUR 13 Norsk og engelsk inflasjon und<strong>er</strong> syv˚arskrigen (1756-63) og Napoleonskrigene (1807-14).<br />
38 NORGES BANKS SKRIFTSERIE NR. 37<br />
75<br />
50<br />
25<br />
0<br />
-25
Vi har s˚a langt funnet fl<strong>er</strong>e fellestrekk for inflasjonsepisodene. Det s<strong>er</strong> ut til at økonomien <strong>er</strong> blitt<br />
rammet av ett ell<strong>er</strong> fl<strong>er</strong>e tilbudssidesjokk. Det store spørsm˚alet n˚a <strong>er</strong> hva som har ført til tilbakevend-<br />
ing i de to første episodene, men ikke i de to siste. La oss først se nærm<strong>er</strong>e p˚a syv˚arskrigen. Dette<br />
var delvis en europeisk krig mellom Preussen og de gamle stormaktene. De forsøkte ˚a splitte opp <strong>det</strong><br />
nyetabl<strong>er</strong>te Preussen, men mislyktes. Den andre delen av syv˚arskrigen var en krig mellom Preussens<br />
alliansepartn<strong>er</strong> England mot Frankrike. De kjempet om kontroll ov<strong>er</strong> koloniene i Am<strong>er</strong>ika, Afrika og In-<br />
dia. Danmark-Norge deltok aldri aktivt i syv˚arskrigen, men siden b˚ade engelske og franske skip forsøkte<br />
˚a kapre nøytrale handelsskip, ble staten tvunget til ˚a bygge ut et betydelig nøytralitetsv<strong>er</strong>n i samarbeid<br />
med Sv<strong>er</strong>ige. Dette var ikke en billig affære. Mot slutten av krigen inntreff<strong>er</strong> nok en kostbar episode. I<br />
januar 1761 dør tsarina Elizabeth av Russland, og nevøen, den gottorpske h<strong>er</strong>tug Pet<strong>er</strong>, blir ny tsar. Huset<br />
Gottorp og <strong>det</strong> danske kongehus (Oldenburg<strong>er</strong>ne) har i lang tid vært i konflikt. N˚a send<strong>er</strong> tsar Pet<strong>er</strong> den<br />
russiske hæren mot Danmark. Danmark-Norge blir tvunget til ˚a mobilis<strong>er</strong>e. I siste liten før<strong>er</strong> en palass-<br />
revolusjon i Russland, hvor tsar Pet<strong>er</strong>s kone Catharina (“den store”) tar makten, til at fremmarsjen blir<br />
avbrutt og krigen avv<strong>er</strong>get. Figur 14 vis<strong>er</strong> utviklingen i statsfinansene ved inflasjonsp<strong>er</strong>ioden tidlig p˚a<br />
1740-tallet (demografisk krise og den øst<strong>er</strong>rikske arvefølgekrig) og und<strong>er</strong> syv˚arskrigen.<br />
12,5<br />
10<br />
7,5<br />
5<br />
2,5<br />
0<br />
Statsutgift<strong>er</strong><br />
(mill. riksdal<strong>er</strong> dansk courant)<br />
Statsgjeld<br />
(mill. riksdal<strong>er</strong> dansk courant)<br />
1730 1735 1740 1745 1750 1755 1760 1765 1770<br />
FIGUR 14 Statlige utgift<strong>er</strong> (venstre akse) og statsgjeld (høyre akse). De gr˚a skrav<strong>er</strong>te feltene vis<strong>er</strong> inflasjonsp<strong>er</strong>ioden<br />
tidlig p˚a 1740-tallet (demografisk krise og den øst<strong>er</strong>rikske arvefølgekrig) og und<strong>er</strong> syv˚arskrigen (1756-63). Mill.<br />
riksdal<strong>er</strong>.<br />
.<br />
TILBAKEBLIKK P ˚A NORSK PENGEHISTORIE 39<br />
BOGSTAD G ˚ARD 7. JUNI 2005<br />
25<br />
20<br />
15<br />
10<br />
5<br />
0<br />
t)
KAPITTEL 3 PRISSTABILITET ER DET NORMALE. HVA KJENNETEGNER DET UNORMALE?<br />
Figur 14 vis<strong>er</strong> at statsutgiftene økte spesielt st<strong>er</strong>kt und<strong>er</strong> syv˚arskrigen. I løpet av bare noen f˚a ˚ar<br />
ble statsutgiftene m<strong>er</strong> enn fordoblet. De var ikke umiddelbart skattefinansi<strong>er</strong>t og statsgjelden ble mange-<br />
doblet. Legg m<strong>er</strong>ke til at <strong>det</strong> særlig <strong>er</strong> den siste fasen med mobilis<strong>er</strong>ingen mot Russland (1761) som før<strong>er</strong><br />
til økningen. Myndighetene forsøkte ˚a rette opp de skakkjørte statsfinansene gjennom ˚a øke skattene. I<br />
1762 ble <strong>det</strong> skrevet ut en forordning om ekstraskatt begrunnet nettopp med den tyngende statsgjelden<br />
og rustningsutgiftene. Alle innbygg<strong>er</strong>e ov<strong>er</strong> tolv ˚ar skulle betale én riksdal<strong>er</strong> i ˚aret i skatt, en s˚akalt<br />
koppskatt som Margaret Thatch<strong>er</strong> ogs˚a forsøkte seg p˚a i sluttfasen av sin p<strong>er</strong>iode, men mislykkes. I<br />
økonomisk teori komm<strong>er</strong> slike koppskatt<strong>er</strong> godt ut i et velf<strong>er</strong>dsteoretisk p<strong>er</strong>spektiv fordi de ikke p˚avirk<strong>er</strong><br />
tilpasningen og slik sett <strong>er</strong> økonomisk effektive. Kanskje skulle Margaret Thatch<strong>er</strong> ha stud<strong>er</strong>t historie<br />
før hun forsøkte ˚a innføre sin koppskatt?) Dette var en svært høy skattebyrde som førte til stor misnøye<br />
i Norge. De s˚akalte strilekrigene var en direkte følge av ekstraskatten. Kongen fikk inn skatten i Dan-<br />
mark, men nordmennene var d˚arlige skattebetal<strong>er</strong>e. Episoden p˚a 1740-tallet p˚avirket ikke statsfinansene<br />
nevnev<strong>er</strong>dig.<br />
Pengesedl<strong>er</strong> ble introdus<strong>er</strong>t i Danmark-Norge gjennom et kortvarig forsøk i regi av industrimannen<br />
Jørgen thor Møhlen i B<strong>er</strong>gen i 1695. 8 Jørgen thor Møhlen hadde tapt store peng<strong>er</strong> p˚a sine forretning<strong>er</strong> i<br />
Vestindia (Vestindiske Kompani sa opp sin kontrakt med thor Møhlen i 1694), og krevde kompensasjon<br />
for sine tap fra danske myndighet<strong>er</strong>. Kong Christian V, som tidlig<strong>er</strong>e hadde utnevnt Jørgen thor Møhlen<br />
til komm<strong>er</strong>sedirektør for Norge og d<strong>er</strong>med til talsmann for næringslivet i Norge i forhandlingene med<br />
regj<strong>er</strong>ingen i Danmark, gikk med p˚a at thor Møhlen skulle f˚a utstede sedl<strong>er</strong> for 200000 riksdal<strong>er</strong>. Sed-<br />
lene ble satt i omløp høsten 1995, men <strong>det</strong> viste seg ganske raskt at thor Møhlen ikke var istand til ˚a<br />
innløse sedlene, og kongen krevde all<strong>er</strong>ede ˚aret ett<strong>er</strong> (i 1696) at sedlene ble trukket tilbake. Sedl<strong>er</strong> ble p˚a<br />
nytt utstedt fra 1713 for ˚a finansi<strong>er</strong>e den store nordiske krig (1709-1720). Ogs˚a disse sedlene ble trukket<br />
tilbake igjen i løpet av noen ˚ar ett<strong>er</strong> at krigen var slutt. I 1737 begynte den nyopprettede Courantbanken<br />
˚a utstede sedl<strong>er</strong>. 9 I utgangspunktet var banken privat eiet og skulle bare gi kortsiktige l˚an til næringslivet.<br />
Det ble proklam<strong>er</strong>t at banken skulle være “uavhengig av staten og statlige indgrep”. Gradvis ble imidl<strong>er</strong>-<br />
tid Courantbanken et instrument for finansi<strong>er</strong>ing av statsgjelden. I 1757 ble innløsningsplikten opphevet<br />
samtidig som sedlene ble tvunget betalingsmiddel. D<strong>er</strong>med kunne seddelpressen løpe. Figur 15 vis<strong>er</strong><br />
seddelmengden und<strong>er</strong> syv˚arskrigen.<br />
8Vi benytt<strong>er</strong> skrivem˚aten Jørgen thor Møhlen slik navnet forekomm<strong>er</strong> i Store Norske leksikon (Kunnskapsforlaget, 1979). En<br />
finn<strong>er</strong> ogs˚a skrivem˚aten Jørgen Thormøhlen.<br />
9<strong>Bank</strong>ens egentlige navn var “Den Kiøbenhavnske Assignation-, Vexel- og Laane-banqve” men <strong>det</strong>te ble forkortet til Courant-<br />
banken.<br />
40 NORGES BANKS SKRIFTSERIE NR. 37
7<br />
6<br />
5<br />
4<br />
3<br />
2<br />
1<br />
Riksdal<strong>er</strong> courant (mill.)<br />
0<br />
0<br />
1730 1735 1740 1745 1750 1755 1760 1765 1770<br />
FIGUR 15 Seddelmengden. De gr˚a skrav<strong>er</strong>te feltene vis<strong>er</strong> inflasjonsp<strong>er</strong>ioden tidlig p˚a 1740-tallet (demografisk krise<br />
og den øst<strong>er</strong>rikske arvefølgekrig) og und<strong>er</strong> syv˚arskrigen (1756-63).<br />
Vi s<strong>er</strong> at seddelmengden øk<strong>er</strong> betydelig fra <strong>det</strong>te tidspunktet og gjennom hele syv˚arskrigen. En<br />
tredobling av seddelmengden i løpet av noen f˚a ˚ar m˚a f˚a konsekvens<strong>er</strong>. Inflasjonen i begynnelsen av<br />
syv˚arskrigen var et int<strong>er</strong>nasjonalt fenomen. Normalt ville prisene ha return<strong>er</strong>t til <strong>det</strong> opprinnelige niv˚aet<br />
ett<strong>er</strong> noen ˚ar, men ved denne episoden ble ikke skatteinnkreving tilstrekkelig til ˚a finansi<strong>er</strong>e statens ut-<br />
gift<strong>er</strong>. Seddelpressen ble aktivt brukt. Skiftet i prisniv˚a var et faktum. I <strong>det</strong>te tilfellet (i motsetning til<br />
inflasjonsp<strong>er</strong>ioden 1708-09 und<strong>er</strong> den store nordiske krig) fant <strong>det</strong> ikke sted noen san<strong>er</strong>ing av seddelbe-<br />
holdningen i ˚arene ett<strong>er</strong> krigen.<br />
Napoleonskrigene førte ogs˚a til betydelige statlige utgift<strong>er</strong> som ble finansi<strong>er</strong>t ved ˚a la seddelpressen<br />
løpe. Figur 16 vis<strong>er</strong> utviklingen i prisniv˚a og seddelmengde und<strong>er</strong> Napoleonskrigene. Figuren vis<strong>er</strong> hvor-<br />
dan b˚ade seddelmengden og prisniv˚aet økte. N˚a kom seddelmengden helt ute av kontroll. Ole Feldbæk<br />
skriv<strong>er</strong> i Danmark-<strong>Norges</strong> historie (Feldbæk 1998, side 334) at ”tilbage stod kun at lade seddelpressen<br />
arbejde stadig hurtig<strong>er</strong>e. En tid lykkedes <strong>det</strong> at holde igjen p˚a seddelutstedelsen. Men i 1812 vidste selv<br />
ikke finansminist<strong>er</strong>en, hvor mange sedl<strong>er</strong> d<strong>er</strong> var i omløb.”<br />
I p<strong>er</strong>ioden fra <strong>det</strong> siste freds˚aret i 1806 til pristoppen i 1812 økte prisene til <strong>det</strong> elleve-dobbelte.<br />
Selv om de fleste led und<strong>er</strong> en slik prisutvikling, var <strong>det</strong> noen som tjente p˚a <strong>det</strong>. De som hadde tatt<br />
opp l˚an, fikk redus<strong>er</strong>t realv<strong>er</strong>dien av gjelden. Et eksempel <strong>er</strong> fisk<strong>er</strong>ne i Nordland som hadde satt seg i<br />
gjeld til kjøpmenn i B<strong>er</strong>gen. Dette hadde vært et viktig forhold i norsk økonomi med røtt<strong>er</strong> tilbake til<br />
senmiddelald<strong>er</strong>en. Med hyp<strong>er</strong>inflasjonen mistet nordlandsgjelden sin betydning.<br />
TILBAKEBLIKK P ˚A NORSK PENGEHISTORIE 41<br />
BOGSTAD G ˚ARD 7. JUNI 2005<br />
7<br />
6<br />
5<br />
4<br />
3<br />
2<br />
1
KAPITTEL 3 PRISSTABILITET ER DET NORMALE. HVA KJENNETEGNER DET UNORMALE?<br />
600<br />
500<br />
400<br />
300<br />
200<br />
100<br />
0<br />
Riksdal<strong>er</strong> courant (mill.)<br />
1785 1790 1795 1800 1805 1810 1815 1820<br />
FIGUR 16 Prisniv˚a (venstre akse) og seddelmengde (høyre akse). Det gr˚a skrav<strong>er</strong>te feltet vis<strong>er</strong> inflasjonsp<strong>er</strong>ioden<br />
und<strong>er</strong> Napoleonskrigene (1807-1814).<br />
Hyp<strong>er</strong>inflasjonen und<strong>er</strong> Napoleonskrigene førte til at pengesedlene (riksdal<strong>er</strong> dansk courant) mistet<br />
sin kjøpekraft. Vi si<strong>er</strong> at de mistet sin indre v<strong>er</strong>di fordi en ett<strong>er</strong> hv<strong>er</strong>t m˚atte betale <strong>det</strong> mangedobbelte<br />
beløp for en gitt mengde var<strong>er</strong> i forhold til tidlig<strong>er</strong>e.<br />
Men sedlene mistet ogs˚a sin ytre v<strong>er</strong>di, dvs <strong>det</strong> en m˚atte betale med dansk-norske sedl<strong>er</strong> for ˚a kunne<br />
f˚a tak i andre lands sedl<strong>er</strong>. De fleste pengesystemene i Europa var bas<strong>er</strong>t p˚a sølvstandard. Ogs˚a <strong>det</strong> dansk-<br />
norske pengesystemet var bas<strong>er</strong>t p˚a sølv. I 1795 m˚atte en betale 125 riksdal<strong>er</strong> dansk courant i sedl<strong>er</strong> for<br />
100 riksdal<strong>er</strong> dansk courant i sølvmynt<strong>er</strong>. Dette var datidens pari kurs p˚a pengesedl<strong>er</strong> mot sølv p˚a <strong>det</strong><br />
europeiske sølvpengemarke<strong>det</strong> i Hamburg regnet mot Hamburg banco. 10 Figur 17 uttrykk<strong>er</strong> riksbank<br />
dansk courant’s seddelv<strong>er</strong>di i forhold til sølv. Den bl˚a horisontale streken <strong>er</strong> satt ved 125 siden <strong>det</strong>te<br />
var prisforhol<strong>det</strong> mellom seddelpeng<strong>er</strong> og sølvmyntpeng<strong>er</strong> i 1795. Den røde stigende kurven vis<strong>er</strong> at i<br />
˚arene før Danmark-Norge for alvor ble trukket inn i Napoleonskrigene, holdt kursen p˚a sedl<strong>er</strong> seg p˚a et<br />
niv˚a som var noe høy<strong>er</strong>e enn i 1795, men sedlene hadde opprettholdt sin v<strong>er</strong>di i sølv, og d<strong>er</strong>med sin ytre<br />
v<strong>er</strong>di ganske godt. 11 I ˚arene ett<strong>er</strong> 1807 m˚atte en ett<strong>er</strong> hv<strong>er</strong>t betale fl<strong>er</strong> og fl<strong>er</strong> riksdal<strong>er</strong> dansk courant i<br />
sedl<strong>er</strong> for sølvmyntene. I desemb<strong>er</strong> 1807 m˚atte en betale 151 riksdal<strong>er</strong> dansk courant i sedl<strong>er</strong> for 100<br />
riksdal<strong>er</strong> dansk courant i sølvmynt. I mars 1811 m˚atte en betale 814 riksdal<strong>er</strong>sedl<strong>er</strong> og i septemb<strong>er</strong> 1813<br />
m<strong>er</strong> enn 14 000 riksdal<strong>er</strong>sedl<strong>er</strong>! De dansk-norske sedlene hadde da bare igjen i und<strong>er</strong>kant av én prosent<br />
10<br />
11 I p<strong>er</strong>ioden 1800-1807 vari<strong>er</strong>te seddelv<strong>er</strong>dien rundt et niv˚a som i gjennomsnitt var 13 prosent høy<strong>er</strong>e enn pariv<strong>er</strong>dien 125.<br />
KPI<br />
150<br />
125<br />
100<br />
75<br />
50<br />
25<br />
42 NORGES BANKS SKRIFTSERIE NR. 37<br />
0
av sin opprinnelige v<strong>er</strong>di regnet i sølv. Sedlene hadde ogs˚a mistet v<strong>er</strong>di i forhold til andre lands sedl<strong>er</strong> s˚a<br />
lenge disse hadde opprettholdt m<strong>er</strong> av sin v<strong>er</strong>di mot sølv i løpet av denne p<strong>er</strong>ioden enn de dansk-norske<br />
sedlene.<br />
FIGUR 17 Kursen p˚a riksdal<strong>er</strong> dansk courant i forhold til sølv (Hamburg banco, pari = 125). Logaritmisk skala.<br />
Det gr˚a skrav<strong>er</strong>te feltet vis<strong>er</strong> inflasjonsp<strong>er</strong>ioden und<strong>er</strong> Napoleonskrigene (1807-1814). En stigende kurve betyr at<br />
sedlene fall<strong>er</strong> i v<strong>er</strong>di i forhold til sølv.<br />
Demografi, d˚arlig klima og int<strong>er</strong>nasjonale pris<strong>er</strong> kan bidra til ˚a forklare de prissjokkene som vi har<br />
obs<strong>er</strong>v<strong>er</strong>t. Men hva kan forklare de to niv˚askiftene? Vanligvis fung<strong>er</strong><strong>er</strong> metallstandarden som et nominelt<br />
ank<strong>er</strong>. Et sjokk vil kun gi midl<strong>er</strong>tidige endring<strong>er</strong> i prisene s˚a lenge <strong>det</strong> nominelle ank<strong>er</strong>et ligg<strong>er</strong> fast.<br />
Ov<strong>er</strong> noe tid vil prisene vende tilbake til utgangsniv˚aet. En varig endring i prisniv˚aet f˚ar vi først n˚ar <strong>det</strong><br />
nominelle ank<strong>er</strong>et svekkes. Som vi har sett, kan en ekspansiv finanspolitikk (for ˚a forsvare oss mot en<br />
fremrykkende hær) bli finansi<strong>er</strong>t ved ˚a la seddelpressen dekke statens und<strong>er</strong>skudd. Da vil pengemengden<br />
økes med m<strong>er</strong> enn den økonomiske veksten tilsi<strong>er</strong> og <strong>det</strong> nominelle ank<strong>er</strong>et svekkes. Vi vil f˚a en varig<br />
endring i prisniv˚aet.<br />
Det pengemessige kaos fra Napoleonskrigene var ikke lett ˚a rydde opp i. 12 Ett<strong>er</strong> at <strong>Norges</strong> <strong>Bank</strong> ble<br />
opprettet gjennom Lov av 14. juni 1816, skulle den nye norske speciedal<strong>er</strong>en sikres gjennom opprettelsen<br />
av et metallfond p˚a 2 million<strong>er</strong> speciedal<strong>er</strong> sølv. Fon<strong>det</strong> ble skaffet til veie gjennom en sølvskatt. Det<br />
skulle vise seg at <strong>det</strong> var svært vanskelig ˚a f˚a inn tilstrekkelig sølv. Sølvskatten var i praksis innfridd ti<br />
˚ar sen<strong>er</strong>e da <strong>det</strong> i 1826 bare var utest˚aende vel 6 000 speciedal<strong>er</strong> ell<strong>er</strong> 0,3 prosent.<br />
12 Se Øyvind Eitrheims artikkel i kapittel 1, “Fra Ped<strong>er</strong> Ank<strong>er</strong> til stabilitet i pengevesenet” i denne boken for en nærm<strong>er</strong>e<br />
beskrivelse av hvordan tilliten til pengevesenet ble gjenopprettet ett<strong>er</strong> Napoleonskrigene.<br />
TILBAKEBLIKK P ˚A NORSK PENGEHISTORIE 43<br />
BOGSTAD G ˚ARD 7. JUNI 2005
KAPITTEL 3 PRISSTABILITET ER DET NORMALE. HVA KJENNETEGNER DET UNORMALE?<br />
Tabellen und<strong>er</strong> vis<strong>er</strong> en oppsumm<strong>er</strong>ing av de u<strong>normale</strong> epsiodene 1700-1814. Krig ell<strong>er</strong> nesten krig<br />
<strong>er</strong> felles for alle p<strong>er</strong>iodene. I tre av episodene var <strong>det</strong> unormal lav temp<strong>er</strong>atur som p˚avirket jordbruket,<br />
men høy dødelighet var <strong>det</strong> bare i to av tilfellene. Alle inflasjonsp<strong>er</strong>iodene s<strong>er</strong> ut til ˚a ha felles europeisk<br />
trekk (i alle fall felles med England), selv om inflasjonen i Norge und<strong>er</strong> Napoleonskrigene var mye<br />
kraftig<strong>er</strong>e enn i England. Varig endring i prisniv˚aet fikk vi bare ett<strong>er</strong> syv˚arskrigen og Napoleonskrigene.<br />
Statsutgiftene ble i disse episodene i bare svært liten grad (i ett<strong>er</strong>kant) skattefinansi<strong>er</strong>t. Seddelpressen var<br />
finansi<strong>er</strong>ingskilden.<br />
Oppsumm<strong>er</strong>ing av de u<strong>normale</strong> episodene i p<strong>er</strong>ioden 1700-1814..<br />
Episode Krig Temp<strong>er</strong>atur Dødelighet Felles med Vekst i Varig endring<br />
England pengemengde i prisniv˚a<br />
1708-09 Ja Kaldt Normal Ja Lav Nei<br />
1740-43 Nei Kaldt Høy Ja Lav Nei<br />
1756-63 Nesten Normalt Normal Ja Høy Ja<br />
1807-14 Ja Kaldt Høy Nei Høy Ja<br />
I 1815 var <strong>det</strong> et kraftig vulkanutbrudd p˚a Tambora i Indonesia. Mektige støvsky<strong>er</strong> spredte seg ov<strong>er</strong><br />
store del<strong>er</strong> av v<strong>er</strong>den og for˚arsaket en kraftig forv<strong>er</strong>ring av klimaet med p˚afølgende avlingssvikt. Denne<br />
naturkatastrofen var en medvirkende ˚arsak til den europeiske nedgangskonjunkturen i ˚arene ett<strong>er</strong> Wien<strong>er</strong>-<br />
kongressen i 1815. D˚arlige tid<strong>er</strong> i Europa førte til norsk eksportsvikt. I tillegg hadde b˚ade <strong>det</strong> private<br />
og staten betydelig gjeld til utlan<strong>det</strong>. I denne situasjonen tok ikke Stortinget sjansen p˚a ˚a garant<strong>er</strong>e<br />
sølvinnløsningen. De valgte ˚a la speciedal<strong>er</strong>en flyte.<br />
I 1822 inngikk den norske stat en l˚aneavtale med bankhuset Hambro slik at gjelden til Danmark<br />
kunne innfris. En forutsetning for <strong>det</strong>te l˚anet var at pengesystemet m˚atte komme i orden. Dette ble gjort<br />
ved ˚a tillate sølvinnløsning, dog ikke til pari kurs. I ˚arene som fulgte ble kursen for sølvinnløsning satt<br />
stadig nærm<strong>er</strong>e pari kurs, og i 1842 var pari kurs n˚add og speciedal<strong>er</strong>en ble gjort fullstendig konv<strong>er</strong>tibel<br />
til offisiell sølvv<strong>er</strong>di. Figur 18 vis<strong>er</strong> prisniv˚a samt valutakursene mot <strong>det</strong> gullbas<strong>er</strong>te engelske pund og den<br />
sølvbas<strong>er</strong>te Hamburg banco. Vi s<strong>er</strong> at p<strong>er</strong>ioden med “paripolitikk” (1822-42), ofte omtalt som p<strong>er</strong>ioden<br />
med legal sølvstandard, var preget av b˚ade fallende pris<strong>er</strong> og fallende valutakurs<strong>er</strong>.<br />
I <strong>det</strong> øyeblikket pari kurs ble n˚add, innledes p<strong>er</strong>ioden med den effektive sølvstandard. Dette var en<br />
p<strong>er</strong>iode med svært stabil valutakursutvikling. Denne stabiliteten fortsatte ogs˚a ett<strong>er</strong> at de skandinaviske<br />
landene valgte ˚a g˚a ov<strong>er</strong> til gullmyntfot fra 1. januar 1874.<br />
Det <strong>er</strong> en klar sammenheng mellom prisutviklingen p˚a 1800-tallet og utvinningen av gull. Figur 19<br />
vis<strong>er</strong> prisniv˚aet (rødt) og ˚arlig v<strong>er</strong>densproduksjon av gull m˚alt i tonn (bl˚att).<br />
Mot slutten av 1840 tallet begynte gullproduksjonen ˚a stige. Det store gullfunnet i California fant<br />
sted i 1848. Dette ble fulgt opp av et betydelig funn i Australia i 1851. Disse funnene førte til økt metall-<br />
rikelighet og stigende int<strong>er</strong>nasjonalt prisniv˚a. Det int<strong>er</strong>nasjonale konjunkturomslaget tidlig p˚a 1870-tallet<br />
44 NORGES BANKS SKRIFTSERIE NR. 37
innle<strong>det</strong> en p<strong>er</strong>iode med fallende pris<strong>er</strong>. Prisene falt inntil nye store gullfunn ble gjort fra 1890-tallet og<br />
utov<strong>er</strong>. De store gullfunnene ble gjort blant annet i Australia, Colorado, Alaska og Sør-Afrika. Sammen-<br />
liknet med de fleste andre p<strong>er</strong>iod<strong>er</strong> var likevel 1800-tallet en p<strong>er</strong>iode med svært stabile pris<strong>er</strong>.<br />
200<br />
190<br />
180<br />
170<br />
160<br />
150<br />
140<br />
130<br />
120<br />
110<br />
100<br />
Hamburg banco<br />
90<br />
1820 1830 1840 1850 1860 1870 1880 1890 1900 1910<br />
FIGUR 18 Prisniv˚a (venstre akse) og valutakursutvikling (høyre akse) gjennom 1800-tallet<br />
170<br />
160<br />
150<br />
140<br />
130<br />
120<br />
110<br />
100<br />
90<br />
KPI<br />
KPI<br />
GBP<br />
V<strong>er</strong>densproduksjon av gull (tonn)<br />
1830 1840 1850 1860 1870 1880 1890 1900 1910<br />
FIGUR 19 Prisniv˚a (venstre akse) og gullutvinning (høyre akse) p˚a 1800-tallet<br />
TILBAKEBLIKK P ˚A NORSK PENGEHISTORIE 45<br />
BOGSTAD G ˚ARD 7. JUNI 2005<br />
0<br />
40<br />
35<br />
30<br />
25<br />
20<br />
15<br />
700<br />
600<br />
500<br />
400<br />
300<br />
200<br />
100
KAPITTEL 3 PRISSTABILITET ER DET NORMALE. HVA KJENNETEGNER DET UNORMALE?<br />
3.4 Eksempl<strong>er</strong> p˚a <strong>det</strong> u<strong>normale</strong>, 1830-2005 –<br />
“The good”, “the bad” and “the ugly”<br />
Vi har f˚att tall for bruttonasjonalproduktet fra og med 1830, se Grytten (2004b). Det <strong>er</strong> da mulig ˚a se<br />
utviklingen i inflasjon og utviklingen i bruttonasjonalproduktet i sammenheng. I et nylig utgitt Working<br />
Pap<strong>er</strong> fra National Bureau of Economic Research benytt<strong>er</strong> Michael D. Bordo og Andrew Filardo produk-<br />
sjonsutviklingen fra pristopp til prisbunn til ˚a klassifis<strong>er</strong>e deflasjonsp<strong>er</strong>iod<strong>er</strong> som enten “good”, “bad”<br />
ell<strong>er</strong> “ugly” (Bordo og Filardo 2004). 13<br />
• D<strong>er</strong>som produksjonen stig<strong>er</strong>, defin<strong>er</strong>es deflasjonsp<strong>er</strong>ioden som “good”.<br />
• D<strong>er</strong>som produksjonen synk<strong>er</strong>, men med mindre enn ti prosent, regnes deflasjonsp<strong>er</strong>ioden som<br />
“bad”.<br />
• D<strong>er</strong>som produksjonen synk<strong>er</strong> med m<strong>er</strong> enn ti prosent, defin<strong>er</strong>es deflasjonsp<strong>er</strong>ioden som “ugly”.<br />
Op<strong>er</strong>asjonalis<strong>er</strong>ingen til Bordo og Filardo gir d˚arlig mening for Norge. Siden 1830 (den tiden vi har<br />
BNP-tall for) har Norge bare opplevd to p<strong>er</strong>iod<strong>er</strong> hvor BNP (regnet i faste pris<strong>er</strong>) falt med m<strong>er</strong> enn ti<br />
prosent, nærm<strong>er</strong>e bestemt inflasjonsp<strong>er</strong>iodene und<strong>er</strong> henholdsvis første og andre v<strong>er</strong>denskrig. For norske<br />
data kan d<strong>er</strong>for følgende kategoris<strong>er</strong>ing være m<strong>er</strong> velegnet.<br />
• En p<strong>er</strong>iode <strong>er</strong> “stygg” (“ugly”) d<strong>er</strong>som BNP p<strong>er</strong> innbygg<strong>er</strong> (regnet i faste pris<strong>er</strong>) fall<strong>er</strong> med m<strong>er</strong><br />
enn 5 prosent.<br />
• En “d˚arlig” (“bad”) episode innebær<strong>er</strong> mindre enn 5 prosent nedgang ell<strong>er</strong> mindre enn 1 prosent<br />
oppgang.<br />
• En “god” (“good”) episode f˚ar vi n˚ar reelt BNP p<strong>er</strong> innbygg<strong>er</strong> stig<strong>er</strong> med m<strong>er</strong> enn 1 prosent.<br />
Bordo og Filardo s˚a utelukkende p˚a deflasjonsp<strong>er</strong>iod<strong>er</strong>. Vi synes <strong>det</strong> <strong>er</strong> naturlig ˚a bruke kategoris-<br />
<strong>er</strong>ingen p˚a b˚ade inflasjons- og deflasjonsp<strong>er</strong>iod<strong>er</strong>.<br />
Med denne definisjon finnes seks “stygge” episod<strong>er</strong> fra 1830 og frem til idag. Fire av episodene <strong>er</strong><br />
deflasjonsp<strong>er</strong>iod<strong>er</strong> (1848, 1857, 1921 og 1931) og to <strong>er</strong> inflasjonsp<strong>er</strong>iod<strong>er</strong> (1917-18 og 1940-44). Vi skal<br />
se nærm<strong>er</strong>e p˚a de “stygge” episodene.<br />
13 Michael D. Bordo og Andrew Filardo har h<strong>er</strong> benyttet seg av ordspillet i filmtittelen “Il Buono, il brutto, il cattivo”, bedre<br />
kjent som “The Good, the Bad and the Ugly”, regiss<strong>er</strong>t av S<strong>er</strong>gio Leone som hadde premi<strong>er</strong>e i 1966. Dette var en west<strong>er</strong>nfilm om<br />
tre skyteglade menn p˚a jakt ett<strong>er</strong> en skatt.<br />
46 NORGES BANKS SKRIFTSERIE NR. 37
15<br />
10<br />
5<br />
0<br />
-5<br />
-10<br />
-15<br />
Inflasjon<br />
Årsvekst i BNP p<strong>er</strong> innbygg<strong>er</strong><br />
1840 1845 1850 1855 1860 1865 1870<br />
FIGUR 20 Stygge deflasjon<strong>er</strong> i 1848 og 1857. P<strong>er</strong>iodene <strong>er</strong> m<strong>er</strong>ket med gr˚a bakgrunnsfarge.<br />
Figur 20 vis<strong>er</strong> de to første “stygge” episodene i henholdsvis 1848 og 1857 (bakgrunnsfelt m<strong>er</strong>ket<br />
med gr˚att).<br />
Seks “stygge” episod<strong>er</strong> siden 1830. De to første (p˚a 1800-tallet)<br />
(i) Den første episoden kom i 1848 med revolusjon i Frankrike og uro<br />
i <strong>det</strong> øvrige Europa<br />
(ii) Den andre epsioden kom i 1857 i kjølvannet av Krimkrigen.<br />
I februar 1848 brøt <strong>det</strong> ut revolusjon i Frankrike. Kongedømmet ble avskaffet og den andre republikk<br />
opprettet. Ogs˚a andre sted<strong>er</strong> i Europa kom <strong>det</strong> til urolighet<strong>er</strong>. Den int<strong>er</strong>nasjonale uroen førte til b˚ade<br />
nedgang i den int<strong>er</strong>nasjonale handelen samt uro i kredittmarkedene. For Norge betydde <strong>det</strong>te redus<strong>er</strong>t<br />
eksport og en svekket speciedal<strong>er</strong>. Speciedal<strong>er</strong>en fikk en v<strong>er</strong>di i valutamarkedene som var langt lav<strong>er</strong>e<br />
enn den offisielle innløsningskursen. For ˚a hindre at sølvbeholdningen skulle bli for liten i forhold til<br />
utest˚aende seddelmengde, m˚atte <strong>Norges</strong> <strong>Bank</strong> føre en stram pengepolitikk. Diskontoen (styringsrenten)<br />
ble hevet, og sølvinnløsningen opphevet. Tiltakene sikret valutakursen, men forst<strong>er</strong>ket nedgangskon-<br />
junkturen. Krisen ble endelig ov<strong>er</strong>vunnet ved at den norske stat tok opp krisel˚an hos Hambro <strong>Bank</strong> i<br />
London.<br />
Den andre “stygge” episoden kom i kjølvannet av Krim-krigen (1853-56). Krigen var en medvirk-<br />
ende ˚arsak til en rekke store konkurs<strong>er</strong> som raskt smittet ov<strong>er</strong> p˚a de int<strong>er</strong>nasjonale kredittmarkedene.<br />
Ogs˚a norske bedrift<strong>er</strong> ble rammet. Eksporten ble redus<strong>er</strong>t og norske bedrift<strong>er</strong> fikk ikke forlenget sine<br />
TILBAKEBLIKK P ˚A NORSK PENGEHISTORIE 47<br />
BOGSTAD G ˚ARD 7. JUNI 2005<br />
15<br />
10<br />
5<br />
0<br />
-5<br />
-10<br />
-15
KAPITTEL 3 PRISSTABILITET ER DET NORMALE. HVA KJENNETEGNER DET UNORMALE?<br />
int<strong>er</strong>nasjonale kreditt<strong>er</strong>. For ˚a unng˚a en større finansiell krise tok <strong>Norges</strong> <strong>Bank</strong> n˚a p˚a seg oppgaven som<br />
“l˚angiv<strong>er</strong> i siste instans”. I tillegg ble et statsl˚an tatt opp slik at utenlandsgjelda kunne betales. Ved denne<br />
krisen valgte <strong>Norges</strong> <strong>Bank</strong> ˚a priorit<strong>er</strong>e kredittbehovet framfor valutakursen, alts˚a en annen politikk enn<br />
ved krisen 10 ˚ar tidlig<strong>er</strong>e.<br />
400<br />
300<br />
200<br />
KPI<br />
100<br />
100<br />
1910 1920 1930 1940 1950<br />
FIGUR 21 Konsumprisutviklingen fra første til andre v<strong>er</strong>denskrig. De to v<strong>er</strong>denskrigene <strong>er</strong> m<strong>er</strong>ket med gr˚a bak-<br />
grunnsfarge. 1900=100<br />
Prisene var i hovedsak svært stabile fra tidlig p˚a 1800-tallet til noe ut p˚a 1900-tallet. Figur 21 vis<strong>er</strong><br />
prisutviklingen fra første til andre v<strong>er</strong>denskrig. Dette bil<strong>det</strong> ble endret ved utbrud<strong>det</strong> av første v<strong>er</strong>den-<br />
skrig 1. august 1914. Den 5. august 1914 ble <strong>Norges</strong> <strong>Bank</strong> løst fra plikten til ˚a innløse sedl<strong>er</strong> i gull.<br />
D<strong>er</strong>med kom pengemengden ute av kontroll og inflasjonen ble forst<strong>er</strong>ket. Fra 1914 til 1920 ble basis-<br />
pengemengden firedoblet, og prisene steg til <strong>det</strong> tredobbelte. Dette <strong>er</strong> en svært dramatisk økning vurd<strong>er</strong>t<br />
mot et bakteppe med nesten 100 ˚ars prisstabilitet.<br />
Det politiske omslaget kom da Nikolai Rygg tiltr˚adte som sentralbanksjef i 1920. Hans primære<br />
oppgave var ˚a bringe pengevesenet i orden. P˚a den tiden var <strong>det</strong> ensbetydende med ˚a gjenvinne kronens<br />
v<strong>er</strong>di mot gull. Paripolitikken var den logiske konsekvensen av datidens pengepolitiske tenkning. Rygg<br />
bygget p˚a en ˚arhundrelang tradisjon for tilbakevending. At mange i ett<strong>er</strong>tid har hev<strong>det</strong> at paripolitikken<br />
var feilsl˚att, <strong>er</strong> en annen sak.<br />
Paripolitikken og int<strong>er</strong>nasjonale konjunktur<strong>er</strong> førte til et betydelig prisfall gjennom 1920-˚arene og<br />
ut til midten av 1930-tallet. I ˚arene som fulgte ett<strong>er</strong> 1920 steg prisene bare i 1924 og 1925. Først i<br />
1935 begynte prisene p˚a nytt ˚a stige. Den store depresjonen var ov<strong>er</strong>vunnet og opprustningen mot andre<br />
400<br />
300<br />
200<br />
48 NORGES BANKS SKRIFTSERIE NR. 37
v<strong>er</strong>denskrig var i gang.<br />
Figur 22 vis<strong>er</strong> utviklingen til inflasjonen (rød) samt veksten i BNP p<strong>er</strong> innbygg<strong>er</strong> (bl˚a) og gir et<br />
bakteppe for de fire siste “stygge” episodene av de nevnte seks. De gr˚a bakgrunnsfeltene mark<strong>er</strong><strong>er</strong> episo-<br />
dene.<br />
50<br />
40<br />
30<br />
20<br />
10<br />
0<br />
-10<br />
Inflasjon<br />
Vekst i BNP p<strong>er</strong> innbygg<strong>er</strong><br />
-20<br />
-20<br />
1900 1910 1920 1930 1940 1950<br />
FIGUR 22 “Stygge” episod<strong>er</strong> i første halvdel av 1900-tallet (mark<strong>er</strong>t med gr˚a bakgrunnsfarge). Inflasjon (venstre<br />
akse) og vekst i BNP p<strong>er</strong> innbygg<strong>er</strong> (høyre akse) begge i prosent.<br />
Seks “stygge” episod<strong>er</strong> siden 1830. De fire siste (p˚a 1900-tallet)<br />
(i) Den tredje av de seks p<strong>er</strong>iodene med virkelig d˚arlig vekst i<br />
produksjonen komm<strong>er</strong> und<strong>er</strong> høyinflasjonsp<strong>er</strong>ioden und<strong>er</strong><br />
første v<strong>er</strong>denskrig. Dette <strong>er</strong> en inflasjonsp<strong>er</strong>iode.<br />
(ii) Den fj<strong>er</strong>de episoden kom i 1921. Kombinasjonen av int<strong>er</strong>nasjonal<br />
nedgangskonjunktur og en stram pengepolitikk førte til et<br />
betydelig fall i produksjonen, og <strong>det</strong> <strong>er</strong> en deflasjon.<br />
(iii) Den femte p<strong>er</strong>ioden kom i 1931. Det <strong>er</strong> deflasjon og fallet i produksjonen<br />
<strong>er</strong> st<strong>er</strong>kt. Denne krisen har sitt opphav i int<strong>er</strong>nasjonale<br />
konjunktur<strong>er</strong>, men produksjonen ble ytt<strong>er</strong>lig<strong>er</strong>e forst<strong>er</strong>ket<br />
ved at <strong>Norges</strong>historiens mest omfattende streik fant sted i 1931.<br />
(iv) Den sjette og siste episoden med d˚arlig vekst komm<strong>er</strong> und<strong>er</strong> andre<br />
v<strong>er</strong>denskrig. Da <strong>er</strong> <strong>det</strong> inflasjon.<br />
TILBAKEBLIKK P ˚A NORSK PENGEHISTORIE 49<br />
BOGSTAD G ˚ARD 7. JUNI 2005<br />
50<br />
40<br />
30<br />
20<br />
10<br />
0<br />
-10
KAPITTEL 3 PRISSTABILITET ER DET NORMALE. HVA KJENNETEGNER DET UNORMALE?<br />
Ved et raskt blikk p˚a figur 22 kan en lett f˚a inntrykk av at mellomkrigstiden var en svært god tid. Tar<br />
vi bort krise˚arene 1921 og 1931, var den gjennomsnittlige veksten i BNP p<strong>er</strong> innbygg<strong>er</strong> i p<strong>er</strong>ioden 1919<br />
til 1939 hele 4,8 prosent p<strong>er</strong> ˚ar. Dette <strong>er</strong> et forbausende høyt tall. Faktisk <strong>er</strong> <strong>det</strong> bare i fem av de siste 50<br />
˚arene at veksten har vært høy<strong>er</strong>e enn <strong>det</strong>te.<br />
Hvor komm<strong>er</strong> s˚a <strong>det</strong> tradisjonelle bil<strong>det</strong> av 1920- og 1930-˚arene som en vanskelig tid fra? Vi m˚a<br />
da se p˚a hva som skjedde i arbeidsmarke<strong>det</strong>. Figur 23 vis<strong>er</strong> inflasjonen (rødt) og andelen arbeidsløse<br />
fagforeningsmedlemm<strong>er</strong>.<br />
50<br />
40<br />
30<br />
20<br />
10<br />
0<br />
-10<br />
Inflasjon<br />
Arbeidsløse fagforeningsmedlemm<strong>er</strong><br />
-20<br />
-20<br />
1900 1910 1920 1930 1940 1950<br />
FIGUR 23 Arbeidsledigheten p˚a 1920- og 1930-tallet. De skrav<strong>er</strong>te gr˚a feltene mark<strong>er</strong><strong>er</strong> henholdsvis første og andre<br />
v<strong>er</strong>denskrig.<br />
Vi s<strong>er</strong> at arbeidsledigheten gjør et mark<strong>er</strong>t hopp oppov<strong>er</strong> ved inngangen til 1920-tallet og hold<strong>er</strong> seg<br />
p˚a et svært høyt niv˚a helt frem til andre v<strong>er</strong>denskrig. Det m˚a und<strong>er</strong>strekes at arbeidsledighetstallene ikke<br />
m˚al<strong>er</strong> andelen arbeidsløse av arbeidsstyrken. De <strong>er</strong> d<strong>er</strong>for ikke sammenliknbare med dagens ledighet-<br />
stall. Ola Grytten har b<strong>er</strong>egnet at den totale arbeidsledigheten aldri var høy<strong>er</strong>e enn 10,4 prosent (Grytten<br />
1995). Han finn<strong>er</strong> at arbeidsledigheten var betydelig høy<strong>er</strong>e i p<strong>er</strong>ioden 1921 til utbrud<strong>det</strong> av andre v<strong>er</strong>-<br />
denskrig enn b˚ade p<strong>er</strong>ioden før og ett<strong>er</strong>. M˚alt ved arbeidsledighetstallene <strong>er</strong> <strong>det</strong> d<strong>er</strong>for ingen tvil om at<br />
mellomkrigstiden var vanskelig.<br />
Rygg førte en politikk hvor m˚alet var ˚a reetabl<strong>er</strong>e <strong>det</strong> nominelle ank<strong>er</strong>et. Utviklingen p˚a 1920- og<br />
1930-tallet fikk b˚ade fagøkonom<strong>er</strong> og politik<strong>er</strong>e til ˚a rette fokus mot realøkonomi og konjunkturpolitikk<br />
og bort fra <strong>det</strong> nominelle ank<strong>er</strong>et. Arbeidsledighet ble priorit<strong>er</strong>t foran prisstabilitet.<br />
50<br />
40<br />
30<br />
20<br />
10<br />
0<br />
-10<br />
50 NORGES BANKS SKRIFTSERIE NR. 37
Ett<strong>er</strong> andre v<strong>er</strong>denskrig ble <strong>det</strong> gjort et forsøk p˚a ˚a reetabl<strong>er</strong>e den klassiske gullstandarden gjennom<br />
Bretton Woods regimet. Dette lyktes til en viss grad, men Vietnamkrigen, manglende finanspolitisk bud-<br />
sjettdisiplin i ank<strong>er</strong>lan<strong>det</strong> USA og oljeprissjokket i 1973 innebar <strong>det</strong> endelige punktum for gullstandard-<br />
en. Den langvarige oppgangskonjunkturen ett<strong>er</strong> andre v<strong>er</strong>denskrig var slutt. For ˚a motvirke nedgangskon-<br />
junkturen førte mange land en motkonjunkturpolitikk. Denne var særlig st<strong>er</strong>k i Norge. Figur 24 vis<strong>er</strong><br />
utviklingen i inflasjonen og vekst i BNP p<strong>er</strong> innbygg<strong>er</strong> fra 1950 til idag. De to siste “stygge” episodene<br />
<strong>er</strong> m<strong>er</strong>ket med gr˚a bakgrunnsfarge.<br />
16<br />
14<br />
12<br />
10<br />
8<br />
6<br />
4<br />
2<br />
0<br />
-2<br />
Inflasjon<br />
Vekst i BNP p<strong>er</strong> innbygg<strong>er</strong><br />
1950 1960 1970 1980 1990 2000<br />
FIGUR 24 “Stygge” episod<strong>er</strong> i andre halvdel av 1900-tallet (m<strong>er</strong>ket med gr˚a bakgrunnsfarge). Infalsjon (venstre<br />
akse) og vekst i BNP p<strong>er</strong> innbygg<strong>er</strong> (høyre akse). Begge <strong>er</strong> m˚alt i prosent.<br />
Med arbeidsledigheten i mellomkrigstiden som bakteppe ble <strong>det</strong> statens oppgave ˚a holde produksjo-<br />
nen oppe. I Norge trodde en at <strong>det</strong> int<strong>er</strong>nasjonale konjunkturtilbakeslaget kun var midl<strong>er</strong>tidig. Det gjaldt<br />
˚a bygge bro til <strong>det</strong> igjen ble normal vekst. Tanken var at arbeidsledigheten gikk lett<strong>er</strong>e opp enn ned. Det<br />
var d<strong>er</strong>for viktig at ledigheten ikke bet seg fast (Johansen 1982). Motkonjunkturpolitikken bidro til at<br />
inflasjonen tiltok. Ett<strong>er</strong> hv<strong>er</strong>t oppjust<strong>er</strong>te aktørene sine inflasjonsforventning<strong>er</strong> og inflasjonen festet seg<br />
p˚a et høyt niv˚a.<br />
B˚ade i økonomisk teori og i praktisk politikk kom <strong>det</strong> til en gradvis forst˚aelse for at <strong>det</strong> p˚a lang sikt<br />
ikke eksist<strong>er</strong><strong>er</strong> noe bytteforhold mellom inflasjon og arbeidsledighet. Figur 25 vis<strong>er</strong> inflasjonen i USA,<br />
Tyskland og Norge ett<strong>er</strong> andre v<strong>er</strong>denskrig.<br />
TILBAKEBLIKK P ˚A NORSK PENGEHISTORIE 51<br />
BOGSTAD G ˚ARD 7. JUNI 2005<br />
8<br />
7<br />
6<br />
5<br />
4<br />
3<br />
2<br />
1<br />
0<br />
-1
KAPITTEL 3 PRISSTABILITET ER DET NORMALE. HVA KJENNETEGNER DET UNORMALE?<br />
20<br />
15<br />
10<br />
5<br />
0<br />
-5<br />
Inflasjon Norge<br />
Inflasjon USA<br />
Inflasjon Tyskland<br />
1945 1955 1965 1975 1985 1995 2005<br />
FIGUR 25 Inflasjonsraten i Norge, USA og Tyskland. De “stygge” episodene i andre halvdel av 1900-tallet <strong>er</strong><br />
mark<strong>er</strong>t med gr˚a bakgrunnsfarge.<br />
Det ble igjen satt fokus p˚a nødvendigheten av ˚a gjenvinne <strong>det</strong> nominelle ank<strong>er</strong>et. Ett<strong>er</strong> at Paul Volck<strong>er</strong><br />
ble utnevnt til sentralbanksjef i USA, ble pengepolitikken ett<strong>er</strong> hv<strong>er</strong>t innrettet mot ˚a bekjempe inflasjo-<br />
nen. Det nominelle ank<strong>er</strong>et skulle gjenvinnes. Politikkomleggingen i USA skjedde i 1982. I Norge kom<br />
politikkomleggingen noe sen<strong>er</strong>e - i 1986. Ett<strong>er</strong> den siste devalu<strong>er</strong>ingen i 1986 ble den økonomiske poli-<br />
tikken rettet inn mot ˚a sikre tillit til fastkurssystemet. <strong>Norges</strong> <strong>Bank</strong> utnyttet ett<strong>er</strong> hv<strong>er</strong>t ogs˚a den formelle<br />
selvstendigheten i rentesettingen som den nye sentralbankloven av 1985 formelt ga.<br />
Gjennom 1990-tallet ble <strong>det</strong> nominelle ank<strong>er</strong>et gjenvunnet i mange land, og inflasjonsstyring utviklet<br />
seg int<strong>er</strong>nasjonalt som <strong>det</strong> vanligste m˚alet for pengepolitikken. Prisstigningen i Norge p˚a 1990-tallet var<br />
om lag 2 1/2 prosent. Det var god vekst og et relativt velfung<strong>er</strong>ende arbeidsmarked. P˚a slutten av ti˚aret<br />
oppstod <strong>det</strong> igjen problem<strong>er</strong> da en ikke klarte ˚a stabilis<strong>er</strong>e oppgangskonjunkturen i tide.<br />
I mars 2001 ble handlingsregelen for finanspolitikken innført og <strong>Norges</strong> <strong>Bank</strong> fikk som oppgave<br />
˚a sette renten ut fra et inflasjonsm˚al p˚a 2 1/2 prosent. Inflasjonsforventingene synes idag ˚a være vel<br />
forankret p˚a <strong>det</strong>te m˚alet. Erfaringene kan tyde p˚a at forventningene om fremtidig inflasjon hold<strong>er</strong> seg<br />
stabile selv om prisstigningen sving<strong>er</strong> en del s˚a lenge renten brukes aktivt for ˚a dempe utslagene. Penge-<br />
politikken kan ikke finstyre utviklingen i økonomien, men hindre de største utslagene n˚ar økonomien<br />
blir utsatt for forstyrrels<strong>er</strong>.<br />
20<br />
15<br />
10<br />
52 NORGES BANKS SKRIFTSERIE NR. 37<br />
5<br />
0<br />
-5
3.5 Avslutning<br />
Ov<strong>er</strong>gangen til inflasjonsstyring, som for v˚ar del skjedde i 2001, fortonte seg kanskje d<strong>er</strong> og da som ov<strong>er</strong>-<br />
gang til et nytt og ukjent system for pengepolitikken. Og all<strong>er</strong>ede ett<strong>er</strong> f˚a ˚ar har inflasjonsstyringen ført<br />
til endring<strong>er</strong> i m˚aten sentralbank<strong>er</strong> jobb<strong>er</strong> p˚a og ikke minst i m˚aten vi kommunis<strong>er</strong><strong>er</strong> med omv<strong>er</strong>denen.<br />
Men sett i et leng<strong>er</strong> tidsp<strong>er</strong>spektiv, forton<strong>er</strong> inflasjonsstyring seg snar<strong>er</strong>e som en logisk konsekvens av<br />
hva vi har lært om pengepolitikk gjennom fl<strong>er</strong>e hundre ˚ar. Dagens pengepolitiske system spring<strong>er</strong> ut av<br />
en historisk <strong>er</strong>kjennelse av hva pengepolitikken faktisk kan oppn˚a. Inflasjonsstyring var slik sett ikke noe<br />
nytt, men en m˚ate ˚a innrette pengepolitikken p˚a med sikte p˚a ˚a gi <strong>det</strong> best mulige bidraget til økonomisk<br />
fremgang. Et nominelt ank<strong>er</strong> uttrykt gjennom et m˚al om lav og stabil inflasjon, var en formalis<strong>er</strong>ing av<br />
<strong>det</strong> som egentlig har vært <strong>det</strong> <strong>normale</strong>.<br />
<strong>Prisstabilitet</strong> har vært <strong>det</strong> <strong>normale</strong> hvis vi hev<strong>er</strong> blikket utov<strong>er</strong> v˚ar egen voksne bevissthetsp<strong>er</strong>iode<br />
og s<strong>er</strong> p˚a de lange historiske linj<strong>er</strong>. Men vi m˚a ogs˚a <strong>er</strong>kjenne at forstyrrels<strong>er</strong> har skjedd, og være for-<br />
b<strong>er</strong>edt p˚a at forstyrrels<strong>er</strong> fortsatt vil skje. Slike forstyrrels<strong>er</strong>, enten de skyldes feilsl˚att pengepolitikk,<br />
feilsl˚att finanspolitikk ell<strong>er</strong> ytre omstendighet<strong>er</strong> vi ikke <strong>er</strong> h<strong>er</strong>re ov<strong>er</strong>, vil fortsatt bidra til oppgangstid<strong>er</strong><br />
og nedgangstid<strong>er</strong> i Norge og andre land. Dette har vi vært klar ov<strong>er</strong> lenge. S<strong>er</strong> vi tilbake, s<strong>er</strong> vi at penge-<br />
politikken i noen tilfell<strong>er</strong> kan ha bidratt til ˚a forst<strong>er</strong>ke slike forstyrrels<strong>er</strong>. Den historiske kunnskap vi n˚a<br />
har samlet, kan gi oss økt innsikt i hva inflasjon faktisk <strong>er</strong>, hvorfor prisene voks<strong>er</strong> ell<strong>er</strong> fall<strong>er</strong>, og vi har<br />
ogs˚a lært noe om hvordan <strong>det</strong> pengepolitiske systemet bør organis<strong>er</strong>es for ˚a møte slike forstyrrels<strong>er</strong> p˚a<br />
en best mulig m˚ate. En vesentlig fordel med inflasjonsstyring som m˚al for pengepolitikken - i tillegg til<br />
at <strong>det</strong> eksplisitt gir økonomien et nominelt ank<strong>er</strong> - <strong>er</strong> at systemet ogs˚a gir sentralbanken og andre aktør<strong>er</strong><br />
i økonomien et klar anvisning p˚a hvordan pengepolitikken skal og bør innrettes n˚ar forstyrrels<strong>er</strong> opptr<strong>er</strong>.<br />
Ogs˚a d<strong>er</strong> har innsikt i v˚ar egen historie vært et viktig utgangspunkt.<br />
Bibliografi<br />
Briffa, Keith: “Temp<strong>er</strong>ature Maps 1400-1960” URL: http://www.cru.uea.ac.uk/cru/people/briffa/<br />
Bordo, Michael D. and Andrew Filardo (2004): “Deflation and monetary policy in a historical p<strong>er</strong>spec-<br />
tive: Rememb<strong>er</strong>ing the past or being condemned to repeat it?”, NBER Working Pap<strong>er</strong> 10833, URL:<br />
http://www.nb<strong>er</strong>.org/pap<strong>er</strong>s/w10833<br />
Eitrheim, Ø., J. T. Klovland og J. F. Qvigstad (red.) (2004), Historical Monetary Statistics for Norway<br />
1819–2003. <strong>Norges</strong> <strong>Bank</strong> Occasional Pap<strong>er</strong>s No. 35.<br />
Grytten, Ola H. (1995): “The scale of Norwegian int<strong>er</strong>war unemployment in int<strong>er</strong>national p<strong>er</strong>spective”,<br />
Scandinavian Economic History Review, Vol. 43, No. 2, 226-250<br />
TILBAKEBLIKK P ˚A NORSK PENGEHISTORIE 53<br />
BOGSTAD G ˚ARD 7. JUNI 2005
KAPITTEL 3 PRISSTABILITET ER DET NORMALE. HVA KJENNETEGNER DET UNORMALE?<br />
Grytten, Ola H. (2004a): “A consum<strong>er</strong> price index for Norway 1516-2003”, 47-98, kap. 3 i Eitrheim, Ø.,<br />
J. T. Klovland og J. F. Qvigstad (red.), Historical Monetary Statistics for Norway 1819–2003. <strong>Norges</strong><br />
<strong>Bank</strong> Occasional Pap<strong>er</strong>s No. 35.<br />
Grytten, Ola H. (2004b): “The gross domestic product for Norway 1830-2003”, 241-288, kap. 6 i<br />
Eitrheim, Ø., J. T. Klovland og J. F. Qvigstad (red.), Historical Monetary Statistics for Norway 1819–<br />
2003. <strong>Norges</strong> <strong>Bank</strong> Occasional Pap<strong>er</strong>s No. 35.<br />
Feldbæk, Ole (1998): “Nærhed og adskillelse 1720-1814”, bind IV i Danmark-Norge 1380-1814, Oslo:<br />
Univ<strong>er</strong>sitetsforlaget<br />
Hamilton, Earl J. (1969): War and Prices in Spain 1651-1800, New York: Russel & Russel<br />
H<strong>er</strong>stad, John (2000): “I helstatens grep. Kornmonopolet. 1735-88”, Riksarkivarens skrifts<strong>er</strong>ie, Oslo:<br />
Tano Aschehoug<br />
Hodne, Fritz og Ola Honningdal Grytten (2000): Norsk Økonomi i <strong>det</strong> 19. ˚arhundre, B<strong>er</strong>gen: Fagbokfor-<br />
laget<br />
Johansen, Leif (1982): “Arbeidsløsheten, lett<strong>er</strong>e opp enn ned?”, Sosialøkonomen, nr. 10, 29-40<br />
Munro, John (1999). “The Monetary Origins of the ’Price Revolution’: South G<strong>er</strong>man Sil-<br />
v<strong>er</strong> Mining, M<strong>er</strong>chant-<strong>Bank</strong>ing, and Venetian Comm<strong>er</strong>ce, 1470-1540”, Working Pap<strong>er</strong> No. 8,<br />
Department of Economics and Institute for Policy Analysis, Univ<strong>er</strong>sity of Toronto, URL:<br />
http://www.shass.utoronto.ca/ecipa/wpa.html (Revised 21 March 2003)<br />
Nordli, P.Ø. (2004). “Spring and summ<strong>er</strong> temp<strong>er</strong>atures in Trøndelag. 1701-2003”, Met.no report no.<br />
05/2004 Climate. URL: http://met.no/english/r and d activities/publications/2004/005 2004.pdf<br />
Skeie, Øystein Bieltvedt (2005), “Norwegian Inflation. An Empirical Study. 1667-2004”, Mast<strong>er</strong>oppgave<br />
i samfunnsøkonomi, Økonomisk institutt, Univ<strong>er</strong>sitetet i Oslo<br />
Qvigstad, Jan F. (2004); “Welcome adress at <strong>Norges</strong> <strong>Bank</strong> Workshop on Historical Monetary Statistics<br />
for Norway, 1819-2003”, URL: http://www.norges-bank.no/konf<strong>er</strong>ans<strong>er</strong>/2004-06-11/<br />
Wicksell, Knut (1907): “The Influence of the Rate of Int<strong>er</strong>est on Prices”, Economic Journal, XVII, 213-<br />
220. <strong>Norges</strong> <strong>Bank</strong>s ov<strong>er</strong>settelse.<br />
54 NORGES BANKS SKRIFTSERIE NR. 37
Datakild<strong>er</strong><br />
KPI Norge Grytten, Ola H. (2004a): ”A consum<strong>er</strong> price index for Norway 1516- 2003”, 47-98,<br />
Chapt<strong>er</strong> 3 in Eitrheim, Ø., J.T.Klovland and J.F.Qvigstad (eds.), Historical Monetary<br />
Statistics for Norway 1819-2003, <strong>Norges</strong> <strong>Bank</strong>, Occasional Pap<strong>er</strong>s no. 35, Oslo,<br />
URL: http://www.norges-bank.no/stat/historiske data/en/hms/c3 txt.html<br />
KPI England Phelps Brown, E.H. & Shelia V. Hopkins (1956): Seven Centuries of the Prices of<br />
Consumables, Compared with Build<strong>er</strong>s Wage-Rates”, Economica, Vol. 23, No. 92, 296-314<br />
Dødsfall p<strong>er</strong> fødsel Dyrvik, St˚ale, Knut Mykland & Jan Old<strong>er</strong>voll (1976): The Demographic Crises in<br />
Norway in the 17th and 18th Centuries. Some Data and Int<strong>er</strong>pretations”, B<strong>er</strong>gen:<br />
Univ<strong>er</strong>sitetsforlaget, NOS C 188 (1995): Historisk Statistikk 1994, Oslo: SSB,<br />
URL: http://www.ssb.no/emn<strong>er</strong>/historisk statistikk/tabell<strong>er</strong>/3-3-13t.txt<br />
Temp<strong>er</strong>atur Briffa, Keith: Temp<strong>er</strong>ature Maps 1400-1960”URL: http://www.cru.uea.ac.uk/cru/people/briffa/<br />
Nordli, P. Ø. (2004). Spring and summ<strong>er</strong> temp<strong>er</strong>atures in Trøndelag. 1701-2003”,<br />
Met.no report no. 05/2004 Climate. URL: http://met.no/english/r and d activities/publications/2004/<br />
Statsutgift<strong>er</strong> Nathanson, Mendel Levin (1844): ”Historisk-statistisk Fremstilling av Danmarks Nationalog<br />
Stats-Huusholdning fra Fred<strong>er</strong>ik den Fj<strong>er</strong>des Tid indtil Nutiden. Anden omarbeidede udgave”,<br />
København: Reitzel<br />
Statsgjeld Nathanson, Mendel Levin (1844): ”Historisk-statistisk Fremstilling av Danmarks Nationalog<br />
Stats-Huusholdning fra Fred<strong>er</strong>ik den Fj<strong>er</strong>des Tid indtil Nutiden. Anden omarbeidede udgave”,<br />
København: Reitzel<br />
Seddelmengde Svendsen, Knud Erik & Svend Aage Hansen (1968): Dansk Pengehistorie 1700-1914,<br />
Odense: Danmarks Nationalbank<br />
Valutakurs Svendsen, Knud Erik & Svend Aage Hansen (1968): Dansk Pengehistorie 1700-1914,<br />
Odense: Danmarks Nationalbank<br />
Klovland, Jan Tore (2004): ”Historical exchange rate data 1819-2003”, 289-327,<br />
Chapt<strong>er</strong> 7 in Eitrheim, Ø., J.T.Klovland and J.F.Qvigstad (eds.), Historical Monetary Statistics<br />
for Norway 1819-2003, <strong>Norges</strong> <strong>Bank</strong> Occasional Pap<strong>er</strong>s no. 35, Oslo,<br />
URL:http://www.norges-bank.no/stat/historiske data/en/hms/c7 txt.html<br />
Gullproduksjon Schmitz, Cristoph<strong>er</strong> J. (1979): World Non-F<strong>er</strong>rous Metal Productionand Prices,<br />
1700-1976”, London: Frank Cass<br />
BNP p<strong>er</strong> innbygg<strong>er</strong> Grytten, Ola H. (2004b): The gross domestic product for Norway 1830-2003”, 241-288,<br />
Chapt<strong>er</strong> 6 in Eitrheim, Ø., J.T.Klovland and J.F.Qvigstad (eds.), Historical Monetary Statistics<br />
for Norway 1819-2003, <strong>Norges</strong> <strong>Bank</strong> Occasional Pap<strong>er</strong>s no. 35, Oslo,<br />
URL: http://www.norges-bank.no/stat/historiske data/en/hms/c6 txt.html<br />
Arbeidsledighet NOS XII 291 (1978): Historisk Statistikk 1978, Oslo: SSB,<br />
URL: http://www.ssb.no/histstat/hs1978/hs1978 3.pdf<br />
KPI USA U.S. Department Of Labor - Bureau of Labor Statistics (2005): ”Consum<strong>er</strong> Price Index - All Urban Consum<strong>er</strong>s”<br />
URL: ftp://ftp.bls.gov/pub/special.requests/cpi/cpiai.txt<br />
KPI Tyskland Source OECD. URL: http://puck.sourceoecd.org<br />
TABELL 1<br />
TILBAKEBLIKK P ˚A NORSK PENGEHISTORIE 55<br />
BOGSTAD G ˚ARD 7. JUNI 2005