Create successful ePaper yourself
Turn your PDF publications into a flip-book with our unique Google optimized e-Paper software.
ALLE MED <strong>Tips</strong><br />
Inger Kristine Løge<br />
Johanne Vatle
Forord<br />
ALLE MED ble for første gang utgitt i 2006. I 2014/2015 ble materiellet<br />
revidert og det ble i den sammenheng utgitt en håndbok tilhørende<br />
materiellet. Håndboken gir en nøye beskrivelse av ALLE MED-sirkelen, i<br />
tillegg til at den gir en praktisk innføring til hvordan man kan bruke skjemaet<br />
i det helhetlige arbeidet rundt barna. I ALLE MED observasjonsskjemaet<br />
ser en på barnets ferdigheter og utvikling innen sosio-emosjonell utvikling,<br />
lek, trivsel, hverdagsaktiviteter, sansemotorisk utvikling og språkutvikling.<br />
Innenfor hvert av de seks temaene, finnes det tre nøkkelområder for hvert<br />
alderstrinn. Dette er områder som utgjør viktige mestringstrinn for barna i<br />
barnehagen (<strong>Alle</strong> Med Håndboka, 2015). Når en skal analysere ALLE MEDsirkelen<br />
er det viktig å se barnet og dets utviklingsområder som en helhet.<br />
En skal naturligvis sette inn tiltak spesifikt per område, men en bør også<br />
ha i mente at alle områdene påvirker hverandre gjensidig. Et barn som ikke<br />
trives og ikke viser glede over å være i barnehagen, vil trolig ikke ha de beste<br />
forutsetningene for å utvide sitt lekerepertoar eller ha utbytte av det som<br />
skjer i samlingsstunden. Likeså kan en tenke at et barn som strever <strong>med</strong><br />
overgangssituasjoner kan gå glipp av mange gode lek- og læringsmuligheter<br />
fordi utfordringene preger hverdagen i den grad at det går på bekostning av<br />
andre erfaringer som er nyttige for barnets utvikling.<br />
4<br />
Det helhetlige arbeidet rundt barnet handler både om foreldresamarbeid og<br />
den praktiske tilretteleggingen i barnehagehverdagen. ALLE MED-skjemaet<br />
bør <strong>med</strong> fordel brukes i forbindelse <strong>med</strong> foreldresamtaler. Funnene fra skjemaet<br />
danner grunnlag for gode og viktige samtaler <strong>med</strong> foreldrene, hvor<br />
en i dybden kan diskutere hvilke utviklingsområder som det skal fokuseres<br />
på og hvordan en kan gå frem. Det er viktig at barnehagene informerer foreldrene<br />
om hvilke observasjonsskjema en bruker i forkant av samtalene. I<br />
tillegg bør det gjøres kjent for foreldrene at innholdet i foreldresamtalen har<br />
bakgrunn i flere ukers observasjon i varierte situasjoner, at observasjonene<br />
tar utgangspunkt i viktige utviklingsområder i forhold til barnets alder og at<br />
de ikke baserer seg på synsing fra pedagogen.
De blanke rutene i ALLE MED-skjemaet som representerer barnets utviklingsområder,<br />
danner grunnlag for det praktisk pedagogiske arbeidets<br />
struktur i form av tilrettelegging, eller et eventuelt samarbeid <strong>med</strong> andre faggrupper.<br />
Men hva innebærer det å tilrettelegge for mestring og hvordan går<br />
man frem i praksis?<br />
Å tilrettelegge for mestring handler om at barn behøver mange og varierte<br />
erfaringer og at det er personalet i barnehagen sin oppgave å legge til rette<br />
for allsidige opplevelser og lek ved å utnytte dagliglivets aktiviteter i barnehagen<br />
(Rammeplanen, 2017). Dersom en <strong>med</strong> utgangspunkt i ALLE MEDskjemaet<br />
har merket seg at et barn har begynnende mestring, eller ingen<br />
mestring innenfor et nøkkelområde som samsvarer <strong>med</strong> barnets alder, er<br />
det viktig at en tidlig legger til rette for aktiviteter og handlinger, slik at disse<br />
erfaringene kan føre til mestring. Mestringsglede er å kjenne at man tør å<br />
prøve noe nytt og at man får til noe. Dette fører igjen til en styrking av egenverd<br />
og selvtillit (<strong>Alle</strong> Med Håndboka, 2015). Vår største oppgave i barnehagen<br />
er å sørge for at alle barna, uavhengig av vansker eller utfordringer, skal<br />
oppleve mestringsglede hver dag.<br />
Her i ALLE MED <strong>Tips</strong>-boken vil du finne ulike forslag til hvordan du kan<br />
jobbe praktisk <strong>med</strong> de ulike områdene som barnet strever <strong>med</strong> eller trenger<br />
å utfordre seg på. Det er eksempler som kan hjelpe deg og dine kollegaer å<br />
komme i gang <strong>med</strong> den praktiske tilretteleggingen. Det anbefales at alle de<br />
ansatte på avdelingen er kjent <strong>med</strong> tiltakene som settes inn og at man gjennomgår<br />
utviklingsområdene og tiltakene på et avdelingsmøte i barnehagen.<br />
Å sikre at hele teamet rundt barnet har en felles forståelse for hvordan man<br />
går frem er viktig. Man skal ikke ta for gitt at alle som jobber i barnehage<br />
har den samme kompetansen når det gjelder barns lekeutvikling, sosiale<br />
ferdigheter eller språk. Det er anbefalt at pedagogisk leder tar ansvar for<br />
å heve den faglige kompetansen på avdelingen. På den måten blir det en<br />
samstemt forståelse for at punktene i ALLE MED-skjemaet er ferdigheter<br />
som må jobbes <strong>med</strong> over tid, og som behøver aktiv deltakelse fra alle de<br />
voksne på avdelingen.<br />
5<br />
For, som voksne, kan vi ikke være passive og forvente at alle barn vet hvordan<br />
de skal invitere seg inn i lek eller bli værende der. Det er avgjørende at<br />
vi guider barna, ved å være der samspillet mellom barna og leken er. Vi kan<br />
heller ikke tenke at ferdighetene vil komme på plass av seg selv og at det
er hensiktsmessig å vente. Jobben kan starte allerede nå ved at en tar utgangspunkt<br />
i de praktiske tipsene i boken!<br />
Når alle de voksne på avdelingen jobber som et team og hjelper barnet å<br />
utvikle seg, blir effekten større og det blir mindre sårbart enn om det kun<br />
er én voksen som gjennomfører tiltakene alene. Å hjelpe barna ved å ta utgangspunkt<br />
i hvor de er og hva de mestrer er viktig da det bygger på deres<br />
allerede eksisterende ferdigheter. Ikke minst er et tidlig og aktivt arbeid rundt<br />
barna av stor betydning for deres videre liv. Det handler om å skape et godt<br />
fundament for videre læring og sosialt liv.<br />
En stor takk rettes til Heidi Håland, ped.psyk. rådgiver i PPT Time kommune.<br />
Hun har ved oppstarten av arbeidet <strong>med</strong> boken vært en aktiv bidragsyter.<br />
Takk for dine viktige innspill og arbeidet du la ned, det har vært nyttig for oss<br />
å ta <strong>med</strong> i det videre arbeidet <strong>med</strong> boken.<br />
Takk til Anne-Kristin Ramstad, spesialpedagog og en kjær kollega av<br />
Johanne, for nyttige innspill og refleksjoner underveis i skriveprosessen.<br />
Med vennlig hilsen forfatterne<br />
Inger Kristine Løge, logoped og tidl. førsteamanuensis ved Læringsmiljøsenteret,<br />
Universitet i Stavanger<br />
Johanne Vatle, logoped ved Pedagogisk Psykologisk Senter Sør i Bergen<br />
kommune<br />
6
Innhold<br />
1 Sosio-emosjonell utvikling.....................................................................8<br />
Informasjon om utsagnene (1-6 år) og tips til praktisk<br />
arbeid innen barns sosio-emosjonell utvikling<br />
2 Lekeutvikling..........................................................................................58<br />
Informasjon om utsagnene (1-6 år) og tips til praktisk<br />
arbeid innen barns lekeutvikling<br />
3 Trivsel....................................................................................................102<br />
Informasjon om utsagnene (1-6 år) og tips til praktisk<br />
arbeid innen barns trivsel i barnehagen<br />
4 Hverdagsaktiviteter.............................................................................140<br />
Informasjon om utsagnene (1-6 år) og tips til praktisk arbeid<br />
innen barns mestring for hverdagsaktiviteter i barnehagen<br />
5 Sansemotorisk utvikling.....................................................................178<br />
Informasjon om utsagnene (1-6 år) og tips til praktisk arbeid<br />
innen barns sansemotorisk utvikling<br />
6 Språkutvikling......................................................................................214<br />
Informasjon om utsagnene (1-6 år) og tips til praktisk arbeid<br />
innen barns språkutvikling<br />
7 Flerspråklige........................................................................................258<br />
Hvordan tilrettelegge for barn som er flerspråklige, <strong>med</strong><br />
bakgrunn i observasjoner fra ALLE MED-skjemaet.<br />
7<br />
8 Overgang barnehage – skole..............................................................264<br />
Hvordan bruke ALLE MED-skjemaet i forbindelse <strong>med</strong><br />
overføring fra barnehage til skole og viktigheten av det.<br />
Litteraturliste...........................................................................................268
14<br />
SOSIO / EMOSJONELT
Hvordan hjelpe barnet å vise følelser:<br />
• De voksne i barnehagen må være bevisste på hvordan de selv uttrykker følelsene<br />
sine på en akseptabel måte. Hvordan uttrykker du dine positive og negative<br />
følelser? Hvilke ord bruker du og hvordan er ditt kroppsspråk? Barn lærer av det<br />
de voksne gjør.<br />
• La barna bli kjent <strong>med</strong> grunnleggende følelser som sinne, glede, redsel og å være<br />
lei seg. Man kan <strong>med</strong> fordel bruke bøker og bilder for å snakke om det man ser,<br />
for eksempel “Bamse blir lei seg fordi han faller og slår seg”.<br />
• Sette ord på følelsen som barnet viser her og nå “nå ble du lei deg”. “Bilen ble<br />
borte”. “Jeg forstår at du ble sint nå” eller “Ja, nå ble du så glad!”<br />
• Jobb <strong>med</strong> å styrke barnets trygghet. Barnet må kjenne at de stoler på de voksne<br />
og at hverdagen i barnehagen er forutsigbar og trygg.<br />
• For barn som holder inne gråt, er det viktig at de voksne skaper et rom eller<br />
trygghetssone som viser barnet at det er ok å gråte og ok å søke seg mot en<br />
voksen. Nærhet må være på barnets premisser. Følg barnets initiativ og vær<br />
observant på om barnet gir tegn til at det vil ha trøst eller nærhet.<br />
• Vær tålmodig. Å hjelpe et barn <strong>med</strong> å vise følelser er ikke gjort på en dag. Man<br />
må ha forståelse for at barn er forskjellige og at de har ulike tilknytningsmønstre<br />
basert på deres tidligere erfaringer.<br />
15<br />
SOSIO / EMOSJONELT
SOSIO / EMOSJONELT<br />
51
Hvordan hjelpe barnet <strong>med</strong> å ta<br />
initiativ, være sosial uten å opptre som<br />
“verdensmester”:<br />
• Ha samtalerunder hvor en snakker om hva man liker “han liker spaghetti best<br />
og du liker fiskekaker best”. Ha fokus på mangfold og ulikheter, at vi har ulike<br />
behov, hva man liker og hva man er god på. Den voksne må lede samtalen og<br />
sørge for at alle får delta. Bruk gjerne måltidssituasjonen til å prate <strong>med</strong> barna<br />
om hva de liker. Jobbe <strong>med</strong> at barna skal lytte til de andre barnas svar og ikke<br />
bare vente på sin tur. Dette er turtaking i praksis.<br />
• Jobbe <strong>med</strong> en følelse om gangen; hva blir du glad for, hva blir du lei deg for, hva<br />
er du god på. Man kan tegne følelsen og legge til elementer som man assosierer<br />
<strong>med</strong> følelsen “jeg har tegnet en glad-figur og meg som kjøper is <strong>med</strong> farmor, for<br />
da blir jeg glad”.<br />
• Spille Hei-spillet (gode og viktige spørsmål om følelser, tanker og situasjoner).<br />
• Ha samarbeidsprosjekter, for eksempel kan en øve på å lage en tegning <strong>med</strong><br />
andre. (Kanskje blir ikke tegningen helt som man ønsker, men dette er en del av<br />
øvelsen).<br />
• Mye ros når en ser god og ønsket atferd.<br />
52<br />
• Fokus på at alle mennesker er like mye verdt, selv om vi er forskjellig og har ulikt<br />
utgangspunkt.<br />
• Fokus på å snakke om at det ikke er en konkurranse, men at deltakelsen er<br />
viktig. Øve seg på å være glad på andre sine vegne.<br />
• Fokuser på opplevelsen av en aktivitet, fremfor resultatet (syns du det var gøy å<br />
tegne i dag). De voksne må være bevisst på å ikke kommentere at noe er fint og<br />
at barna er flinke, men at en kommenterer opplevelsen (“dere har det kjekt”).<br />
SOSIO / EMOSJONELT
3. Lar seg trøste av de voksne i barnehagen<br />
“Det er naturlig at barnet har overgangsproblemer <strong>med</strong><br />
adskillelse fra foreldrene i denne alderen. Kontaktpersonen<br />
og mye trøst og oppfølging fra denne er viktig i starten. Det er<br />
også viktig <strong>med</strong> et godt samarbeid <strong>med</strong> foreldrene. Å ta god tid<br />
til tilvenning av barnet er en god investering i barnets trivsel.”<br />
(Abrahamsen, 1997: referert i <strong>Alle</strong> Med Håndboka, 2015)<br />
Den første perioden i barnehagen er naturlig nok en innholdsrik og<br />
overveldende periode for 1-2 åringen. Mye skal læres, nye relasjoner skal<br />
bygges og inntrykk skal bearbeides. Det å skilles fra foreldrene ved levering<br />
i barnehagen kan være vanskelig for mange barn. Likeså kan også det å bli<br />
vant til nye endringer ta lengre tid for enkelte barn og det er store variasjoner<br />
her, på hvor mye tid barna trenger i disse endringsprosessene. Det er viktig at<br />
de ansatte i barnehagen sammen <strong>med</strong> foreldrene finner frem til hva som kan<br />
være hensiktsmessig å gjøre for at deres barn skal oppleve trygghet og tillit<br />
når mor eller far må gå. “Her og nå” er viktig, og begrep som “senere” eller<br />
“etterpå” kan være vanskelig å forstå for et lite barn. Den voksnes kroppsspråk<br />
er også viktig, og barnet skal kjenne at den voksne møter deres fortvilelse<br />
<strong>med</strong> forståelse og kjærlighet.<br />
Et barn kan bare la seg trøste dersom det er trygt og har tillit til den eller de<br />
voksenpersonene de møter på avdelingen i barnehagen. Det er viktig at den<br />
som er barnets kontaktperson bruker tid på å etablere en trygg kontakt <strong>med</strong><br />
barnet, slik at det opplever å ha tillit til denne personen. Etter hvert utvides<br />
tilliten også til de andre voksne på avdelingen.<br />
108<br />
I selve leveringssituasjonen kan det også være lurt at foreldrene selv er<br />
bevisste på eget kroppsspråk. Opplever foreldrene at avskjeden er vanskelig,<br />
kan dette fort forplante seg til større engstelse hos barnet. Når foreldrene er<br />
smilende og uttrykker at barnehagen er et godt sted å være, kan det virke<br />
positivt inn på barnets opplevelse av å komme til barnehagen.<br />
Barn lærer av å gjøre flere ganger og tolke situasjoner. Med en rekke gjentatte<br />
erfaringer ved å bli levert og opplevelsen av å bli trøstet i øyeblikket, vil barnet<br />
etterhvert lære at foreldrene kommer tilbake og at de ansatte i barnehagen er<br />
tillitsfulle voksne som en kan søke trygghet og nærhet hos.<br />
TRIVSEL
Hvordan legge til rette for at barna lar<br />
seg trøste av de voksne i barnehagen:<br />
• Gi barnet omsorg og legge til rette for at barnet kan knytte seg til og kjenne<br />
seg trygg på kontaktpersonen.<br />
• Gi barnet tid til å bli kjent <strong>med</strong> kontaktpersonen. Ha gjerne bilder av de ansatte<br />
på avdelingen, slik at barnet vet hvem som skal være sammen <strong>med</strong> gruppen i<br />
dag.<br />
• Legge til rette for at barnet også etter hvert utvikler trygghet til de andre<br />
voksne på avdelingen.<br />
• I leveringssituasjonen må de voksne sette ord på det som skjer, og forklare<br />
hvorfor barnet er lei seg og være i følelsen sammen <strong>med</strong> barnet. Vi må<br />
bekrefte barnets følelser, for eksempel “du er lei deg fordi pappa har gått”.<br />
Så kommer, “nå skal vi gå inn på avdelingen”, eller “pappa kommer tilbake,<br />
jeg passer på deg”. Dersom barnet skal lære å regulere følelsene sine må den<br />
voksne sette ord på det barnet føler her og nå, og ikke komme <strong>med</strong> løsning<br />
først (dette gjelder også eldre barn).<br />
• Være lydhør for at et barn kan være lei seg og akseptere følelsene som det<br />
viser.<br />
• Hjelpe barnet slik at det opplever trygghet og at det våger å ta imot omsorg fra<br />
de voksne i barnehagen.<br />
109<br />
• Legg til rette for en god tilvenningsperiode, en kan anbefale at barnet ikke har<br />
så lange dager i barnehagen den første tiden, dersom det er mulig. For å skape<br />
mest mulig forutsigbarhet kan en også forsøke å levere barnet til samme tid<br />
hver dag; eksempelvis at barnet går rett og spiser frokost når det kommer. Da<br />
vet barnet hva som skal skje når de kommer og dette gir trygghet.<br />
• Tett samarbeid <strong>med</strong> foresatte - de foresatte må bruke god tid på tilvenningen<br />
og prøve å ha et avslappet kroppsspråk (dersom foreldrene er spent og usikker<br />
i situasjonen kan dette lett smitte over på barnet).<br />
TRIVSEL
2. Måltidet er en god opplevelse<br />
“Barnet har god appetitt og spiser seg mett. Barnet spiser<br />
variert kost. Det er godt samspill mellom barnet og den voksne,<br />
og barnet får være aktivt selv. Ettåringen kan holde og løfte<br />
et krus, men det er vanskelig å få passende mengden inn i<br />
munnen. Det har etablert visse rutiner i måltidet som viser at<br />
barnet kjenner igjen situasjonen og har forventninger knyttet til<br />
den.” (<strong>Alle</strong> Med Håndboka, 2015)<br />
Om måltidet blir en god opplevelse for barnet vil også i stor grad være<br />
avhengig av organisering og rutiner i måltidssituasjonen, og hvordan den<br />
voksne samspiller <strong>med</strong> barnet og de andre barna rundt bordet. Om<br />
opplevelsen blir god vil også være avhengig av hvordan måltidsituasjonen<br />
blir lagt til rette ut ifra hva barnet greier å gjøre selv og hva det er viktig at<br />
den voksne hjelper til <strong>med</strong>.<br />
Når man observerer at barn strever i måltidssituasjonen, er det også viktig<br />
å innhente informasjon fra foreldrene om hvordan et vanlig måltid ser ut<br />
hjemme. Hva liker barnet å spise, hva liker det ikke å spise, hvordan er barnet<br />
vant til at måltidet organiseres, blir barnet matet eller får de prøve selv, spiser<br />
barnet sammen <strong>med</strong> familien sin eller spiser barnet alene? Når vi vet noe<br />
om hva barnet er vant til, er det lettere å forstå hvorfor måltidssituasjonen er<br />
som den er, og hva en kan gjøre videre.<br />
144<br />
Dersom en er bekymret for at barnet ikke får i seg nok mat og har, for<br />
eksempel, spesifikke motoriske utfordringer <strong>med</strong> å spise, bør en ta dette<br />
opp <strong>med</strong> foreldre slik at de kan undersøke videre <strong>med</strong> lege.<br />
HVERDAGSAKTIVITETER
Hvordan gjøre måltid til en god opplevelse:<br />
• Tenk gjennom plasseringen av barna rundt bordet, hvilken plassering som vil gi mest<br />
ro, og <strong>med</strong> det også en god måltidsopplevelse for det enkelte barnet.<br />
• Bli kjent <strong>med</strong> hvilken mat barnet foretrekker og hvilken mat barnet ikke liker når det<br />
begynner i barnehagen.<br />
• Be foreldrene om å beskrive hvordan en måltidssituasjon ser ut for dem hjemme.<br />
Et åpent spørsmål vil gi flere svar enn lukkede spørsmål.<br />
• Begynne <strong>med</strong> den maten barnet liker, for deretter å gradvis introdusere mat <strong>med</strong> nye<br />
smaker, litt etter litt.<br />
• Gi hjelp og støtte til de barna som har behov for det, for eksempel ved å dele opp<br />
maten i passe biter slik at barnet greier å spise selv.<br />
• Legg pålegg på skiven, og etter hvert kan en be barnet selv legge pålegget på<br />
skiven, for eksempel ost eller skinke.<br />
• Det er viktig å snakke <strong>med</strong> barna under måltidet. Sett ord på hva barnet gjør, “nå<br />
drikker du melken”, “nå spiser du brødskiva, det var godt”. Snakk om hvilken mat<br />
barnet spiser og hva det drikker.<br />
• Gi ros og oppmuntring til mestring, for eksempel: “Nå klarte du å drikke selv”.<br />
• Gi nye utfordringer etter hvert som barnet opplever mestring, f. eks. fra å spise små<br />
biter av brød til etter hvert å kunne bite av passelige biter fra en halv brødskive.<br />
• Legg til rette for at barna skal oppleve mestring, slik at måltidet blir en positiv og fin<br />
opplevelse. La barna prøve å drikke fra en kopp selv, <strong>med</strong> støtte fra en voksen.<br />
145<br />
• Innled gjerne måltidet <strong>med</strong> en felles sang (ormen den lange, epler og pærer osv).<br />
Dette gjør at måltidet får en lystbetont og positiv begynnelse.<br />
• Ha fokus på det du vil at barna skal gjøre, fremfor å si hva barna gjør feil, for eksempel<br />
“ikke kast skivene på gulvet!”, si heller hva en ønsker, “skivene skal ligge på bordet”.<br />
• Ha fokus på at det skal være god stemning rundt bordet. De voksne kan <strong>med</strong> fordel<br />
spise sammen <strong>med</strong> barna, da dette vil skape en mer naturlig situasjon. Det ligger<br />
mye verdi i den “pedagogiske skiven”.<br />
HVERDAGSAKTIVITETER
1. Bruker alle grunnbevegelsene, f. eks rulle, krabbe<br />
“Barnet kan hoppe ned et trinn, lande <strong>med</strong> føttene samlet<br />
og holder balansen. Ute kan vi se at de springer og de fleste<br />
sykler nå på trehjulssykkel. På puterommet kan vi f.eks se at de<br />
krabber/kryper og klatrer, hopper og ruller rundt. Nå forventer<br />
vi at barnet balanserer på en bred tegnet linje. Det klarer å<br />
sparke en ball. Barnet kan gå uten støtte i trapp, det veksler<br />
på venstre og høyre fot opp. Ned bruker barnet fremdeles<br />
dobbeltsteg.” (<strong>Alle</strong> Med Håndboka, 2015).<br />
For barna i denne alderen er det viktig å ha muligheten til å kunne forflytte<br />
seg i et raskt tempo, både innendørs og utendørs. Det handler om å kunne<br />
ta inn alle inntrykkene fra omgivelsene og teste ut egne fysiske ferdigheter<br />
og begrensninger. Barna skal i denne perioden utvikle gode ferdigheter for<br />
grunnbevegelsene sine. Dette er ferdigheter som å kunne løpe, balansere,<br />
krabbe, klatre, krype, svinge, gynge, trekke, snurre, skubbe, kaste, vippe,<br />
gripe, gå, hoppe og hinke. Målet <strong>med</strong> fasen er å hele tiden forbedre alle<br />
ferdighetene, slik at de blir så presise at de etterhvert blir automatisert.<br />
Barnet skal altså ikke bruke tid og energi på å tenke over at de løper og<br />
tenke på hvordan de skal gjøre det, dette er noe kroppen skal gjøre helt<br />
på automatikk (Borre, 2018). Som nevnt innledningsvis skal kroppen være<br />
det viktigste verktøyet for å kunne utforske verdenen og dette krever god<br />
balanse, evne til å være presis i bevegelsene og en ureddhet. Barn er av<br />
natur nysgjerrige og det er viktig at man som voksen legger til rette for at<br />
barna får bruke kroppen sin på ulike måter for å få nye erfaringer og lærdom<br />
i barnehagen.<br />
193<br />
Når barn ikke har etablert alle grunnbevegelsene vil de ha mindre mulighet<br />
for å delta i de samme aktivitetene som jevnaldrende, og de kan i verste fall<br />
falle ut av leken. Å komme seg til toppen av en bratt haug når man er på tur,<br />
eller klatre opp i klatrestativet <strong>med</strong> vennen sin, er viktig for barnas læring<br />
og lekekompetanse. Barna må være der leken skjer. Å ikke ha de samme<br />
forutsetningene for å kunne løpe og holde “tritt” <strong>med</strong> resten av vennene<br />
gjør at barnet kan gå glipp av mange viktige erfaringer. Eksempelvis kan det<br />
å kunne klatre opp i et tre gi barna læring i forhold til det å se noe ovenfra,<br />
SANSING / MOTORIKK
læring i balanse, og erfaring <strong>med</strong> risikofylt lek hvor det er viktig å til enhver<br />
tid ha kontroll på kroppen slik at en ikke faller ned.<br />
De voksne i barnehagen bør følge <strong>med</strong> om barna utvikler grovmotorikken<br />
i det tempoet en forventer for alderen. Dersom en oppdager at et barn er<br />
lite interessert eller viser lite mestring innen grunnbevegelsene er det viktig<br />
å sette inn tiltak, på daglig basis, for at barnet kan utvikle seg. Barn er<br />
forskjellige og det kan være forskjellige årsaker til at barna vegrer seg for å<br />
utfordre sine grovmotoriske ferdigheter. Kanskje handler det om utrygghet,<br />
om manglende stimulering eller mestring? Det kan derfor være gunstig å<br />
prøve ut ulike innfallsvinkler og aktiviteter for å hjelpe barnet å videreutvikle<br />
sine ferdigheter.<br />
194<br />
SANSING / MOTORIKK
Hvordan støtte barnet i å bruke alle<br />
grunnbevegelsene:<br />
• Legg til rette for varierte hinderløyper både innendørs og utendørs. Legg vekt<br />
på balansetrening, hoppe opp og ned, klatre over og gå under noe, kaste ball,<br />
<strong>med</strong> mer.<br />
• Bruk lek som “Kongen befaler” for å øve på grunnbevegelsene. For eksempel<br />
“kongen befaler, stå på en fot!”.<br />
• La barna prøve selv og utfordre sine egne grenser. Risikofylt lek er viktig for å<br />
teste ferdigheter og begrensninger. Det kan være å la barna klatre opp på en stein<br />
og hoppe ned. De voksne må passe på at de ikke setter for mange begrensninger<br />
for barnas lek, men heller utfordre barna på om de selv opplever at de har kontroll.<br />
• Hoppe flere hopp etter hverandre i ruter eller rockeringer. Øv på å hoppe <strong>med</strong><br />
samlede føtter eller hinke på en fot. Varier <strong>med</strong> å gå forlengs og baklengs.<br />
• Hoppe over bevegelige hinder som tau som beveger seg på bakken<br />
• Lek at dere er dyr som krabber og ruller, bruk gjerne musikk og sang samtidig.<br />
• Stå på alle fire, la barna krype gjennom tunnelen. Når barnet har krabbet<br />
gjennom, stiller det seg inntil på alle fire på samme måte slik at neste barn må<br />
krabbe under to eller flere barn.<br />
• Legge til rette for kjekke og morsomme bevegelsesleker i barnehagen. Ha<br />
aktivitetsdager utendørs, ta <strong>med</strong> barna på tur i skog og ulendt terreng. La de<br />
prøve seg frem ved å klatre i trær, balansere på store steiner osv.<br />
195<br />
• Gode ferdigheter handler om erfaringer. Legger du til rette for nok, og varierte<br />
erfaringer?<br />
• Legg til rette for varierte aktiviteter <strong>med</strong> ball (kaste ball til hverandre, sparke<br />
ball osv.).<br />
SANSING / MOTORIKK
• Når de voksne deltar i grovmotorisk lek og aktiviteter smitter det over på barna.<br />
Vær positiv og vis at det er gøy å bevege seg og bruke kroppen!<br />
• Yoga som er tilpasset barn er positivt for å stimulere kroppskontroll, stabilitet<br />
og konsentrasjon. Ikke minst er det avslappende for barna i en travel<br />
barnehagehverdag.<br />
• Se også tips under tidligere punkt “er grovmotorisk aktiv”. En anbefaling kan og<br />
være å prøve ut ulike motoriske aktiviteter i Motorikkboken av Berg (2019) og<br />
Motorikkboksen av Info Vest forlag (2019)<br />
2. Imiterer kroppsbevegelser<br />
“Evnen til imitasjon er en viktig forutsetning for læring. Barnet<br />
deltar i bevegelsessanger og imiterer bevegelsene. Barnet kan<br />
nå også imitere når det tegner.” (<strong>Alle</strong> Med Håndboka, 2015)<br />
196<br />
Når barna observerer hverandre og de voksnes bevegelser, legger det<br />
grunnlag for imitasjon og utvikling. Ved å lære av andre, kan vi oppdage nye<br />
måter å bevege kroppen vår på. Et eksempel på dette er dansebevegelser.<br />
Evnen til å imitere kroppsbevegelser er viktig for å kunne utvikle seg og<br />
avansere måter å leke på. I tillegg handler imitasjon av bevegelser også<br />
om finmotorikken, for eksempel ved tegneaktiviteter. Å kunne imitere ved<br />
tegning kan åpne opp for en større verden, hvor en kan skape seg historier<br />
eller gjenfortelle ting en har sett/opplevd via tegning (Borre, 2018).<br />
SANSING / MOTORIKK
6. Språkutvikling<br />
Språket er kanskje vårt viktigste verktøy. Det er en inngangsdør for å forstå<br />
verden, for å sanke erfaringer, for å kommunisere <strong>med</strong> andre og et fundament<br />
for læring. Vi trenger språk for å kunne tenke, uttrykke oss, huske, forstå,<br />
stille spørsmål og løse problemer (Gjems, 2018, Larson, 2022). De språklige<br />
ferdighetene kan imidlertid ha en utvidende eller begrensende effekt i forhold<br />
til barnets tilgang til sin egen verden (Bylander og Thomsen, 2021). Et barn<br />
som ikke mestrer å forstå det som skjer rundt seg, eller ikke mestrer å bruke<br />
språket sitt aktivt i hverdagen sammenlignet <strong>med</strong> andre barn, går glipp av en<br />
rekke erfaringer. Lekekompetansen, atferden og begrepsforståelsen påvirkes<br />
alle av nivået av språkbeherskelse (Vedeler, 2001). Dette er også ferdigheter<br />
som simultant er i stadig utvikling og det er store variasjoner blant barna når<br />
det kommer til kompetansen og ferdighetene tilknyttet områdene. Barn er<br />
sammensatte vesener, akkurat som oss voksne. Et barn som strever i lek,<br />
som har en utagerende atferd, som mistrives i barnehagen, kan ofte også<br />
være et barn som strever <strong>med</strong> språket. Det ene utelukker ikke det andre, og<br />
for å forstå et barn må en se helheten og ikke de ulike områdene hver for seg<br />
(Løge, 2011b).<br />
214<br />
I barnehagen har de ansatte en viktig oppgave når det gjelder å støtte barna<br />
i å lære nye ord og å sette ord og begreper sammen for å beskrive og tolke<br />
opplevelser (Rammeplanen, 2017). Vi sier ofte at de ansatte skal være gode<br />
språkmodeller. I det ligger det å være et tydelig kommunikativt vesen, et<br />
språklig forbilde. En voksen som forklarer det en gjør, som setter ord på<br />
det som skjer og benevner gjenstander på en aktiv måte i hverdagen, <strong>med</strong><br />
hensikt og viten om å lære barn nye ferdigheter, er et godt språklig forbilde.<br />
Språkstimulering, innebærer å styrke språket både i hverdagslige aktiviteter, i<br />
lek, i voksenstyrte aktiviteter og i språklige samtaler. Det krever at de voksne<br />
i barnehagen har kunnskap om språktilegnelse og evner å gripe de gylne<br />
språk-øyeblikkene (Bylander og Thomsen, 2021).<br />
Språktilegnelse bør skje hele tiden. Barna bør ha mulighet til å se, høre, lukte,<br />
føle og smake når de eksperimenterer og sanker erfaringer i barnehagen<br />
(Frylmark, 2008). En tilnærming som tar sikte på å inkludere flere sanser,<br />
er effektiv. Dette handler om hjernen og dens evne til å lagre informasjon i<br />
SPRÅKUTVIKLING
hukommelsen. Kort sagt, hvis et barn kan se en sau, oppleve lukten av en<br />
bondegård, kjenne hvordan ullen kjennes ut, smake sauekjøtt og høre lyden<br />
av breking, har barnet en rikere begrepsforståelse av ordet sau, enn et barn<br />
som kun har sett en sau i en bok. Jobben til de voksne i barnehagen, blir<br />
derfor å gi barna rike begrepsforståelser, slik at barna selv kan benytte seg av<br />
den kunnskapen de har, videre i livet (Gjems, 2018; Larson, 2022).<br />
215<br />
SPRÅKUTVIKLING
Denne håndboka er en del av observasjonsmateriellet ALLE MED og er tenkt som en praktisk<br />
hjelp ved utfylling av observasjonsskjemaet (sirkelen). ALLE MED – sirkelen er tenkt brukt på alle<br />
barn i barnehagen. Det er et observasjonsskjema som synliggjør barnets utvikling på en visuell<br />
og lettfattelig måte. Målet er at materiellet skal være en hjelp til forberedelse og gjennomføring<br />
av foreldresamtalene, og for et eventuelt samarbeid <strong>med</strong> andre faggrupper.<br />
9 788290 910872<br />
ISBN 978-82-90910-87-2