St. Franciskus menighetsblad nr 3 2023
St. Franciskus Xaverius menighet, St. Franciskus skole, St. Franciskus barnehage, Arendal, konfirmasjon, Caritas, Jan-Erik Løken, pater Sigurd Markussen, Agder, katolsk.
St. Franciskus Xaverius menighet, St. Franciskus skole, St. Franciskus barnehage, Arendal, konfirmasjon, Caritas, Jan-Erik Løken, pater Sigurd Markussen, Agder, katolsk.
Create successful ePaper yourself
Turn your PDF publications into a flip-book with our unique Google optimized e-Paper software.
•<br />
Menighetsblad<br />
Nr. 3 • desember <strong>2023</strong> – mars 2024<br />
Velsignet god jul og riktig godt nytt år!<br />
Da Jesus var født i Betlehem i Judea, i kong Herodes’ dager, se, da kom noen vismenn<br />
fra Østerland til Jerusalem og sa: Hvor er den jødenes konge som nå er født?<br />
Vi har sett hans stjerne i Østen og er kommet for å tilbede ham. Matteus 2,1–2<br />
Foto: Jan-Erik Løken
<strong>St</strong>. <strong>Franciskus</strong> Xaverius menighet<br />
Kirkebakken 19<br />
4836 Arendal<br />
www.katolsk.no/okb/Arendal<br />
www.menigheten.stfx.no<br />
Menighetsbladet:<br />
Redaktører:<br />
Jan-Erik Løken<br />
Beata Anna Matych<br />
p. Sigurd Markussen<br />
Joris Neyens<br />
Bidrag til <strong>menighetsblad</strong>et:<br />
Epost: jel@stfx.no<br />
Menighetens kontor:<br />
Telefon 37 00 22 01<br />
Sogneprest – p. Sigurd Markussen:<br />
Telefon: 37 00 22 01 (trykk 2)<br />
Epost: sigurd.markussen@katolsk.no<br />
Polsk sjelesorg,<br />
Duszpasterstwo polskie w diecezji Oslo<br />
p. Piotr Gąsior:<br />
Mobil 925 44 572<br />
epost: piotr.gasior@katolsk.no<br />
Filippinsk sjelesorg,<br />
Sacred Heart Filipino Chaplaincy<br />
p. Amando Alfaro:<br />
Mobil 473 14 794<br />
epost: amando.alfaro@katolsk.no<br />
Burmesisk sjelesorg,<br />
Myanmar Catholic Community in Norway<br />
p. He<strong>nr</strong>y Thura Zaw Min:<br />
Mobil 474 86 874<br />
epost: he<strong>nr</strong>y.zaw.min@katolsk.no<br />
Menighetssekretær Beata Matych:<br />
Telefon: 37 00 22 01 (trykk 1)<br />
epost: beata.matych@katolsk.no<br />
Messetider i<br />
<strong>St</strong>. <strong>Franciskus</strong> Xaverius kirke<br />
Søndager:<br />
09.00 Fromesse 11.00 Høymesse 13.30 Messe på polsk<br />
Messe på tagalog og engelsk en lørdag i måneden, kontakt<br />
menighetskontoret for mer informasjon.<br />
Messe på burmesisk en gang i måneden.<br />
Hver 1. fredag i måneden messe og andakt<br />
på polsk kl. 18.30<br />
Kontakt menighetskontoret for nærmere opplysninger.<br />
Messetider i Treungen kirke våren 2024<br />
– alle messer kl. 15.00:<br />
<strong>2023</strong><br />
Søndag 25. desember – kl. 15.00<br />
2024<br />
Søndag 21. januar kl. 15.00<br />
Søndag 25. februar kl. 15.00<br />
Søndag 31. mars (1. påskedag) kl. 15.00<br />
Søndag 21. april kl. 15.00<br />
Søndag 26. mai kl. 15.00<br />
Søndag 16. juni kl. 15.00<br />
Menighetens hjemmeside www.menigheten.stfx.no<br />
har til enhver tid oppdatert informasjon.<br />
Andakter i<br />
<strong>St</strong>. <strong>Franciskus</strong> Xaverius kirke<br />
Sakramentsandakt: Kl. 18.00 hver tirsdag – før messen kl.<br />
18.30<br />
Korsveiandakt: I fastetiden på norsk på onsdager og på polsk<br />
på fredager.<br />
Rosenkransandakt: Alle hverdager i mai og oktober kl. 18.00<br />
og på lørdager hele året.<br />
Skriftemål: Hver tirsdag til lørdag kl 18:00. I skoleåret også en<br />
halv time før søndagsmessene og etter avtale.<br />
Kontortider:<br />
Tirsdag: .................................................................. 10.00–14.00<br />
Fredag: ................................................................. 10.00–14.00<br />
Det er mulig å kontakte sognepresten på telefon utenom<br />
dette også.<br />
Infosenter,<br />
Rådgiver<br />
Caritas Arendal kontor:<br />
Åpningstid, telefon 10.00–16.00<br />
Besøk – etter avtale<br />
Kirkebakken 17, 4836 Arendal<br />
Pawel Matych<br />
Telefon 37 00 22 01 (tast 5)<br />
epost: pawel.matych@katolsk.no<br />
Gaver til menigheten kan sendes til<br />
konto: 3000.15.18425<br />
Du kan også bruke<br />
VIPPS<strong>nr</strong>: 121379<br />
(NB! Husk å skrive i tekstfeltet hva beløpet gjelder.)<br />
Det er nå mulighet til å få skattefritak for alle gaver og<br />
kollekter som gis på VIPPS<br />
Caritaskoordinator/<br />
Barne- og ungdomsarbeider<br />
Joris Neyens:<br />
Telefon 37 00 22 01 (tast 4)<br />
epost: joris.neyens@katolsk.no<br />
Finansutvalget:<br />
Jan-Erik Løken,<br />
Beata Anna Matych<br />
Janet Fernandez Skaalvik<br />
NO - 3042<br />
LAYOUT OG TRYKK:<br />
SYNKRON MEDIA AS<br />
2 <strong>St</strong>. <strong>Franciskus</strong> <strong>menighetsblad</strong>
Kjære menighet!<br />
Det nærmer seg jul igjen. Høsten har vært lang og værmessig<br />
ganske utfordrende for oss på Sørlandet. Så mye vind<br />
(les skikkelig stormvær) og regn er vi ikke vant til.<br />
Nå som Adventstiden allerede er i gang, er det ekstra godt<br />
i høstmørket å se at lyslenker henger overalt og adventslys<br />
lyser opp i mangt et vindu.<br />
Med adventstiden følger det også forberedelser og pynting<br />
til ulike elevavslutninger i klassene og ikke minst for hele <strong>St</strong>.<br />
<strong>Franciskus</strong> skole. Julegudstjenesten før juleferien er hvert<br />
år vår store happening der vi sammen deltar i Kirkens store<br />
fest – nemlig feiringen av Jesu Kristi fødsel.<br />
Barnehagen har sin egen avslutning og er også alltid et hyggelig<br />
arrangement.<br />
Det er så mye å være stolt og takknemlig for og jeg må virkelig<br />
berømme alle ansatte på skolen og barnehagen og katekesen<br />
for deres engasjement, kreativitet, tålmodighet og<br />
kjærlighet.<br />
Det er utrolig hva vi klarer å få gjort for og ikke minst,<br />
sammen med elevene og barna våre.<br />
Det skjer noe stort sett hele tiden, i menigheten, barnehagen,<br />
skolen, SFO, Caritas Arendal.<br />
Menighetsbladet er i tillegg til Facebook og nettsider, vårt<br />
ansikt og utad som en flott måte dokumenterer det meste<br />
av det som skjer. Vi klarer ikke å få med alt – der må vi støtte<br />
oss til nettsider og Facebook. Følg oss gjerne, om du ikke<br />
allerede gjør det.<br />
En stor takk til vår eminente redaktør, Jan-Erik Løken, for<br />
hans utrettelige innsats i få finne stoff fra fortid og nåtid,<br />
som alltid er like interessant.<br />
Caritas Arendal har denne høsten opplevd en stor vekst i<br />
etterspørsel av våre veiledningstjenester.<br />
Den store tilstrømningen av flyktninger fra Ukraina har<br />
medført et større press på våre tjenester og vi har valgt å<br />
utvide vår innsats ytterligere litt.<br />
Vi nærmer oss 600 besøkende til vårt Infosenter. Pawel Matych<br />
og Joris Neyens gjør en kjempeinnsats, men økonomien<br />
i Caritas Arendal er til dels ganske stram. Nedskjæringer<br />
fra regjeringen i IMDI-midler til veiledning av arbeidsinnvandrere<br />
og flyktninger gjør det vanskelig å imøtekomme<br />
behovet for økt bemanning.<br />
Vi opplever fra tid til annen å få gaver fra menighetens<br />
medlemmer og andre og er veldig takknemlig for gavene vi<br />
har fått som minnegaver etter avdøde. Tusen hjertelig takk,<br />
hver krone er med å bidra til et bedre liv for de som trenger<br />
litt ekstra hjelp på veien inn i vårt samfunn.<br />
Også menigheten trenger hjelp til lønn og ikke minst drift<br />
og vedlikehold av kirke og kontor. En ny ordning med skattefritak<br />
på alle gaver som gis som kollekt eller kirkebidrag på<br />
VIPPS, er vi veldig glade for. En ny givertjeneste, også med<br />
skattefritak, er også etablert på nettsiden vår. Har du mulighet<br />
til å gi et bidrag, stort eller lite, er vi veldig takknemlige<br />
for det.<br />
Snart ringes julen inn. Rundt oss i verden er det flere steder<br />
med krig og nød. La oss ikke glemme alle som lider på grunn<br />
av noen menneskers maktbegjær.<br />
En riktig god og velsignet julehøytid til dere alle.<br />
p. Sigurd Markussen<br />
Sogneprest<br />
Nr. 3 – <strong>2023</strong><br />
3
Katolsk konfirmasjon <strong>2023</strong><br />
Tekst og foto: Jan-Erik Løken<br />
Søndag 3 september ble 24 flotte ungdommer i vår<br />
menighet konfirmert. Været var ustabilt og det regnet<br />
ganske kraftig under messen, men heldigvis ble det oppholdsvær<br />
i det messen var over og derfor kunne vi samle<br />
konfirmantene utenfor ved den lille parken til ære for<br />
Christian Anton Houen.<br />
Selve konfirmasjonsmessen foregikk tradisjonen tro i<br />
Arendals største kirke, Trefoldighetskirken. Vi er alltid<br />
svært takknemlige for at Trefoldighet menighet lar oss<br />
benytte kirken deres.<br />
Trefoldighetskirken var nærmest fullsatt til messen denne dagen.<br />
4 <strong>St</strong>. <strong>Franciskus</strong> <strong>menighetsblad</strong>
Spente konfirmanter på vei inn i prosesjonen.<br />
p. Ole Martin og p. Sigurd.<br />
<strong>St</strong>iftskapellanen kom<br />
Det er normalt en biskops oppgave å lede en fermingsmesse.<br />
Men dessverre måtte biskop Bernt Eidsvig melde<br />
forfall av helsemessige årsaker. Istedenfor ham var<br />
det stiftskapellan, p. Ole Martin <strong>St</strong>amnestrø som kom.<br />
p. Ole Martin feiret messen på en meget vakker måte<br />
sammen med p. Sigurd. Menighetens kor imponerte<br />
med flott sang, og vår egen gitarist, Pål Koren Pedersen<br />
spilte vakkert fra galleriet. Vikarierende organist var Tim<br />
Harry Blomberg som til daglig er organist i nettopp Trefoldighetskirken.<br />
Bilder fra årets konfirmasjonsmesse er<br />
tilgjengelige for nedlasting fra en side på Google Foto.<br />
Om noen har problemer med å laste ned bildene, så ta<br />
kontakt med menigheten, så ordner vi med hjelp.<br />
Nr. 3 – <strong>2023</strong><br />
Du finner navnet til alle årets konfirmanter under posten<br />
konfirmerte på siden Livets gang litt lengre bak i dette<br />
bladet.<br />
Alle bildene fra dagens messe finner du her:<br />
https://photos.app.goo.gl/dDGKTdPBgYcDEK4Q7<br />
5
Fra venstre Julia Seierstad, Nadia Maria Sadowska, <strong>St</strong>anislaw Sekowski.<br />
Offertorieprosesjon med ministrantene Maja Miodonska og Sara Sissener, og<br />
konfirmantene Oskar Szurgaj, Kaspian Kazienko og Nadia Maria Sadowska.<br />
Katarzyna Bulas mottar konfirmasjonens sakrament.<br />
Kee Mang Thang mottar konfirmasjonens sakrament.<br />
Julia Seierstad mottar konfirmasjonens sakrament.<br />
Norbert Piotr Zaborowski mottar konfirmasjonens sakrament.<br />
p. Sigurd leser evangeliet, ministrantene er Maja Miodonska og Sara Sissener.<br />
Hans Kristian Lunder leser dagens skriftlesninger.<br />
6 <strong>St</strong>. <strong>Franciskus</strong> <strong>menighetsblad</strong>
Dominik Kryj blir gratulert av p. Ole Martin <strong>St</strong>amnestrø etter konfirmasjonen<br />
Fornøyde konfirmanter, ministranter og prester etter konfirmasjonsmessen.<br />
Fra venstre: Varante Kagame, Alexander Raumanni, Maja Miodonska, Sara Sissener, p. Ole Martin <strong>St</strong>amnestrø, p. Sigurd Markussen<br />
Nr. 3 – <strong>2023</strong><br />
7
<strong>St</strong>. <strong>Franciskus</strong> skole<br />
fyller 110 år<br />
Tekst: Jan-Erik Løken<br />
Foto: Jan-Erik Løken/Arkiv<br />
Det var høsten 1913 at <strong>St</strong>. <strong>Franciskus</strong> skole ble etablert på toppen av Tyholmen i Arendal.<br />
Første skoledag dette året – selve premieredagen for den lille <strong>St</strong>. <strong>Franciskus</strong> skole var<br />
1.september 1913. Det var ikke så mange elever i begynnelsen, mange har hørt historien om<br />
at skolen startet med 2 elever, men stemmer dette egentlig? Hva sier skoleprotokollen om<br />
saken? I løpet av skoleåret 1913–1914 var det i alt 6 elever ved <strong>St</strong>. <strong>Franciskus</strong> skole.<br />
I Skoleprotokollen fra 1913 kan vi lese at den første<br />
eleven som ble skrevet i protokollen var Ellen Smith<br />
født 5.april 1902 i Tvedestrand. Hun var datter av trelasthandler<br />
Jørgen Smith som på daværende tidspunkt<br />
bodde i Arendal. Hun begynte på skolen 1.september<br />
1913 og ble værende som elev på skolen til 15.juni 1914.<br />
Ellen Smith begynte i 5 klasse på <strong>St</strong>. <strong>Franciskus</strong> skole.<br />
Andre elev som er skrevet inn er Frithjof Bjørløv født<br />
13.mai 1906 i Arendal. Han var sønn enkefrue Kathrine<br />
Bjørløv. 1 september begynte han i 1.klasse. Ved et søk i<br />
digitalarkivet kan man se at enkefruen livnærte seg som<br />
pianistinne på biografen (kinoen) i Arendal.<br />
Tredje elev som ble skrevet inn var Angela Maria<br />
Endresen født 15.oktober 1904 i Kristiansand. Hun var<br />
datter av navigatør Edvard Endresen som jobbet som<br />
lærer ved sjømannsskolen og bodde i Arendal. Hennes<br />
mor var Mina Helene Kilb fra Kristiansand, men med<br />
bestefaren Georg Anton Kilb født i 1844 i Wiesbaden<br />
i Tyskland. Hun sluttet ved skolen 6.juni 1914 og det<br />
bemerkes da i protokollen at hun flytter til Horten.<br />
Hun er skrevet inn som tredje elev i protokollen men<br />
opptakelsesdatoen er satt til 1.februar 1913 og at hun<br />
skulle begynne i 3.klasse. Derfor virker det som om det<br />
er hun som først fikk tildelt skoleplass.<br />
Fjerde elev i protokollen er Erik Pamler født 10.desember<br />
1906 i Rödelheim. Dette er en bydel i Frankfurt am Main i<br />
Tyskland. Pamler var sønn er driftsbestyrer Mikael Pamler<br />
med bosted Eydehavn. Han var elev på skolen frem til<br />
15.juni 1914. Lille Erik var ikke den eneste i familien<br />
Pamler ved skolen. Med seg hadde han to søsken. Dette<br />
8 <strong>St</strong>. <strong>Franciskus</strong> <strong>menighetsblad</strong>
Slik ser første side i skoleprotokollen ut. Her ser vi opplysningene til Ellen Smith.<br />
var Hermann Pamler født 3. desember 1902 og han<br />
begynte i 5.klasse. Han var femte elev dette skoleåret.<br />
Sist, men ikke minst hadde vi en tredje Pamler, nemlig<br />
Josef Pamler født 5.februar 1900 i Offenbach som i dag<br />
er å regne som en forstad til Frankfurt am Main. Josef<br />
begynte i 7.klasse. Josef var da sjette elev.<br />
Det er derfor ikke helt rett som man kan lese seg til<br />
flere steder at det var to elever ved <strong>St</strong>. <strong>Franciskus</strong> skole i<br />
starten, det ble ihvertfall ganske raskt seks elever fordelt<br />
på 1.klasse, 3.klasse, 5.klasse og 7.klasse. Med andre en<br />
virkelig fådelt skole.<br />
Det vi også kan si med sikkerhet er at det internasjonale<br />
aspektet ved skolen var sterkt tilstede allerede første<br />
skoleår. Hele 4 av de 6 elevene hadde tysk eller delvis tysk<br />
bakgrunn og elevene kom fra den lavere middelklasse.<br />
Karin Sissener<br />
I løpet av skolens 110-årige historie har det vært svært<br />
mange barn fra Arendal hatt tilknytning til <strong>St</strong>. <strong>Franciskus</strong><br />
skole. Elevtallene har variert gjennom årene, men det har<br />
alltid vært elever ved skolen i løpet av disse 110 årene.<br />
Selv under krigsårene 1940–1945 var skolen åpen. Blant<br />
skolens eldste tidligere elever i dag finner vi blant annet<br />
Karin Elisabeth Sissener. Hun er i menigheten kjent for sin<br />
mangeårige innsats som leder for <strong>St</strong>. Birgittaforeningen<br />
for kvinner og som lektor i søndagsmessene. Hun har<br />
også i årevis tatt ansvaret for at kirken er vakkert pyntet<br />
med blomster. I våres fikk vi fra <strong>menighetsblad</strong>et en<br />
liten samtale med Karin om hva hun husker fra sin egen<br />
skolegang på <strong>St</strong>. <strong>Franciskus</strong>.<br />
Karin begynte i første klasse på <strong>St</strong>. <strong>Franciskus</strong> i 1950.<br />
Nr. 23 – <strong>2023</strong><br />
9
Skolen ble drevet som en fådelt skole – dvs at elever fra<br />
ulike klassetrinn hadde undervisning sammen. Det var<br />
sjeldent nok elever på et trinn til å holde helt separate<br />
klasser.<br />
At Karin gikk i en stor klasse, vil være en betydelig<br />
overdrivelse å hevde. På samme årstrinn som henne var<br />
det bare en elev til. «Det var en fransk jente som het<br />
Edwige Mortyr.<br />
Karin forteller «Vi holdt sammen hele tiden mens vi<br />
gikk på <strong>St</strong>. <strong>Franciskus</strong> skole, men da vi skulle over på<br />
realskolen – så klarte de å splitte oss – og vi kom til å gå<br />
i forskjellige klasser.» «Det var dette som kanskje var litt<br />
vanskelig med å være elev på den katolske skolen, for vi<br />
fikk ikke så mange venner og bekjente fra nærmiljøet.»<br />
«Vi kjente bare hverandre». Etter barneskolen ble livene<br />
til Edwige og jeg splittet – men jeg vet at hun flyttet til<br />
Oslo og ble bibliotekar der.» «Miljøet på skolen var alltid<br />
veldig bra, men da jeg selv fikk barn så ønsket jeg ikke at<br />
mine barn skulle gå der, ikke pga miljøet, men jeg ønsket<br />
at barna skulle få en større vennskapskrets og bli kjent<br />
med barna i nærmiljøet.»<br />
Hun forteller: «Jeg husker første skoledag, det var en<br />
spesiell dag.» «Jeg måtte gå helt alene til skolen siden<br />
mamma var gravid og pappa var opptatt med jobben».<br />
Det var en liten skole, hvor mange av elevene som gikk<br />
der tilhørte de få katolske familiene som var i Arendal.<br />
Flere av elevene var også familiemedlemmer av meg.<br />
To av familiene som var «store» i menigheten på denne<br />
tiden var familien Johnsen og Bang. Noen vil f.eks. huske<br />
søskenparet Marit og Erling Bang som i mange år var<br />
hhv forsanger og organist i menigheten. Noen av elevene<br />
Karin gikk sammen med var fetteren Akki Nielsen og<br />
kusinene Liv og Lillemor Nielsen.<br />
Andre familier som hadde barn på <strong>St</strong>. <strong>Franciskus</strong> skole<br />
på denne tiden var familien Skuggevik som telte 4 barn,<br />
familien til John Johnsen var 5 barn, familien Pedersen<br />
hadde tre og så var det familien Vigeland med to barn.<br />
Mulig at det var flere, men det er disse jeg husker<br />
forteller Karin.<br />
Skolelokalene som Karin gikk i var i bygget som stod ferdig<br />
i 1936. «Her husker jeg vi gikk opp en trapp til høyre og<br />
når vi kom inn der så var det et lite lærerværelse rett på<br />
høyre side og så var det et klasserom. Videre nedover<br />
gangen var det to små rom til som også ble brukt som<br />
undervisningsrom.<br />
I kjelleren var det et stort rom hvor det også var en<br />
scene. «Der husker jeg at vi noen ganger hadde skuespill<br />
og fremføringer». Scenen var ganske mye i bruk slik Karin<br />
husker.<br />
Dette rommet med scenen ble også brukt som<br />
menighetens forsamlingslokaler og senere holdt både<br />
<strong>St</strong>. <strong>Franciskus</strong> førskole og barnehage til her før skolen<br />
overtok lokalene. I Skolens år ble dette lokalet brukt av<br />
1.klasse frem til bygningen ble revet i 2013.<br />
Slik så skolen ut da Karin Sissener var elev Fra julespill på <strong>St</strong>. <strong>Franciskus</strong> i 1954<br />
10 <strong>St</strong>. <strong>Franciskus</strong> <strong>menighetsblad</strong>
Mine skoleår på <strong>St</strong>. <strong>Franciskus</strong> skole<br />
under andre verdenskrig<br />
Tekst og foto: p.Sigurd Markussen<br />
Liv Wroldsen (født i 1936) begynte på <strong>St</strong>. <strong>Franciskus</strong> skole<br />
høsten 1944. Den gang, før hun giftet seg, het hun Liv<br />
Nielsen.<br />
De var ikke så mange i klassen hennes, men hun husker<br />
at hun gikk i klassen med sin fetter Øystein Aspholm, i<br />
tillegg Ørnulf Bang, Angela Norgren og Vigdis Hansen (nå<br />
Salvesen).<br />
Den aller første skoledagen<br />
var veldig spesiell. Jeg ble<br />
fulgt av storesøsteren min,<br />
Lillemor, men jeg måtte gå<br />
to meter bak henne på vei til<br />
skolen. Jeg hadde nemlig mistet<br />
to fortenner, og det syntes<br />
hun var skikkelig flaut. Da jeg<br />
var ferdig med 7. klasse grudde<br />
jeg meg så veldig til å begynne<br />
på middelskolen, så jeg<br />
valgte å gå 7. klasse en gang<br />
til, og det fikk jeg lov til.<br />
Skoledagen begynte alltid<br />
kl 08.30, mandag til lørdag<br />
og sluttet kl. 14.00, og hver<br />
morgen begynte fast med en<br />
bønn foran Jesuhjertebildet i<br />
gangen. Hver fredag begynte<br />
skoledagen med messe i kirken.<br />
Skolen vår var ikke så stor den gangen som nå. Vi hadde<br />
bare to klasserom, der klassetrinnene fra 1. – 7. klasse<br />
var fordelt etter beste evne og antall elever. I tillegg hadde<br />
vi en sløydsal og så hadde lærerne et lite værelse, som<br />
fungerte som deres lærerværelse. Selv om vi var flere<br />
klassetrinn sammen i klasserommet, var vi alltid venner<br />
og som jeg husker det, var vi alltid stille.<br />
Da jeg begynte på skolen var jo landet vårt okkupert og<br />
tyskerne hadde tatt over salen under skolen (som vi brukte<br />
som gymsal – og festsal), og gjort den om til et lager.<br />
Nr. 23 – <strong>2023</strong><br />
Verken skolen eller menigheten (som den gang talte<br />
rundt 50 personer) fikk lov til å bruke salen da, så vi hadde<br />
våre arrangementer, skolefester og menighetsfester,<br />
på rådhuset like nedenfor. Det fikk vi lov til.<br />
Av og til fikk vi fint besøk, da kom biskop Mangers innom<br />
og hilste på alle oss elever. Det<br />
var stort å få besøk av selveste<br />
biskopen. Vi måtte alle knele<br />
ned og kysse den røde ringen<br />
hans, det høres kanskje litt rart<br />
ut i dag, men slik var det den<br />
gangen.<br />
Noe jeg husker veldig godt,<br />
var valnøttrærne som var ved<br />
inngangen til skolen. Hver høst<br />
når valnøttene falt ned, måtte<br />
vi gi dem til nonnene, som så<br />
tørket og modnet dem. Til jul<br />
fikk vi alle valnøtter i julegave.<br />
Julen var en ekstra fin tid, da<br />
lagde vi skuespill sammen<br />
med nonnene, og her var det<br />
mye lærdom å hente.<br />
I 4. klasse fikk vi sr. Vinfrida<br />
som lærer og hun var som en<br />
engel. Ja, hun var streng, men<br />
du så mye vi elsket henne. I siste time hver lørdag, leste<br />
hun fra en spennende bok og vi satt som tente lys og<br />
musestille og hørte på.<br />
Av og til fikk lov til å reise ut til Heimanes til frøken Boe.<br />
Her fikk vi om høsten lov til å plukke frukt fra de mange<br />
frukttrærne.<br />
Prestene var viktige for oss. Under krigen var pater Haakon<br />
Kielland Bergwitz (fra 1939 – 1945) sognepresten<br />
vår, senere fikk vi Gijsbert Cornelius Hogenes (fra 1947–<br />
1957). Jeg har bare gode og ikke minst mange minner<br />
fra nonnene og prestene, og tiden på skolen tenker jeg<br />
tilbake på som noen virkelig fine år.<br />
11
Tweens-weekend<br />
på Gautefall<br />
Tekst og foto: Jan-Erik Løken<br />
Den nest siste helgen i september dro en<br />
stor gjeng på rundt 30 barn og 12 ledere til<br />
tweens-weekend på Gautefall. Som i fjor var stedet<br />
«Gautefall Fjellkyrkje». Denne fjellkirken eies<br />
av en egen stiftelse og er veldig egnet for leiropphold<br />
med blant annet barn og konfirmanter.<br />
Nytt dette året var at arrangementet var åpent<br />
for skolebarn fra <strong>St</strong>. <strong>Franciskus</strong> skole, dvs 5–7.<br />
klasse.<br />
Dette gjelder ikke bare denne helgen, men alle<br />
arrangementene i regi av Tweens.<br />
Hva er tweens?<br />
Ordet «tweens» spiller på både teens (tenåringer) og<br />
inbetween (mellom), altså barn som ikke helt er tenåringer<br />
og ungdommer lengre, men heller ikke småbarn.<br />
Med andre ord barn som tilhører mellomtrinnet på skolene.<br />
Fra menigheten var tilbudet åpent for barn som går<br />
i 4.klasse.<br />
Dette tilbudet ble veldig godt tatt imot blant skolebarna,<br />
og særlig fra skolens 5.klasse var det mange som møtte<br />
opp både til høstens første arrangement som var pizza<br />
og kahoot-kveld. Her var det p. Sigurd og barne og<br />
ungdomsarbeider Joris Neyens som var de eneste lederne<br />
på vakt. Det kom mange barn og kvelden var svært<br />
vellykket.<br />
Tilbudet ble veldig godt tatt imot også av lærerne og<br />
foreldrene ved skolen. Plassene som var tilgjengelige til<br />
leiroppholdet på Gautefall ble raskt booket og vi måtte<br />
operere med venteliste, fordi det var ikke plass til alle<br />
som hadde lyst til å bli med.<br />
For både katekesebarna og skolebarna var det fint å bli<br />
mikset sammen. Skolebarna som kjenner hverandre så<br />
godt fra før fikk nye venner fra katekesen og barna fra<br />
katekesen det samme. Noen av barna er både katekesebarn<br />
og skolebarn og for dem var det fint å få vist frem<br />
hva katekesen er for noe og at det er mye gøy som kan<br />
skje der. Katekesen dreier seg ikke bare om å sitte inne<br />
i en kirke og be hele tiden som noen kanskje hadde en<br />
misforstått oppfattelse av.<br />
Fredag ettermiddag samlet alle barna seg utenfor kirken<br />
og skolen og der tok de farvel med sine foreldre og gjorde<br />
seg klare til å reise bort en helg. For noen var det første<br />
gang de var med på en slik overnattingstur og noen foreldre<br />
påpekte at dette var god trening før elevene skal på<br />
leirskole om et par år. <strong>St</strong>emningen i bussen på vei oppover<br />
var god selv om noen nok syntes det var en lang reise.<br />
Da vi kom frem hadde våre dyktige kjøkkensjefer Sylwia<br />
Glazik og Beata Matych gjort klart taco-middag. Dette<br />
likte barna godt og alle spiste seg mette før de endelig<br />
skulle få vite hvem de skulle dele rom med. Her var det<br />
nemlig bestemt på forhånd hvem som skulle bo hvor og<br />
sammen med hvem. Dette ble gjort for å ta mest mulig<br />
hensyn til at alle skulle få en god opplevelse.<br />
Det var også bestemt at alle barna måtte levere fra seg<br />
mobilene sine og at disse skulle bo på mobilhotell under<br />
oppholdet. Telefonene ble bare delt ut til barna under<br />
korte perioder så de kunne holde litt kontakt med<br />
foreldre eller andre. Dette fungerte godt og det blir en<br />
bedre sosial stemning når mobilene ikke stjeler for mye<br />
oppmerksomhet. De fleste barna er dessuten vant med<br />
dette fra skolen.<br />
Lørdagen var det katekese på programmet og tema var<br />
skapelsen. p. Sigurd fortalte om da Gud skapte verden.<br />
Etterpå var barna ute i naturen rundt Fjellkirken for å lete<br />
etter ting som er skapt av Gud. Dette brukte de så til å<br />
lage små kunstverk som ble vist frem i kirkerommet.<br />
Andre ting som var på programmet denne dagen var<br />
uteaktiviteter av forskjellig slag. En gruppe med barn<br />
12 <strong>St</strong>. <strong>Franciskus</strong> <strong>menighetsblad</strong>
le f.eks med p. Sigurd på tur til «Himmelriket» sammen<br />
med sognepresthunden Fant.<br />
Andre barn var ute med ballspill, lekte sisten eller andre<br />
aktiviteter. I løpet av dagen var det også tid for å grille<br />
pølser, spille kortspill og ikke minst ha det sosialt og gøy<br />
sammen.<br />
Det var ikke mange minuttene barna var i ro. På middagsmenyen<br />
lørdag var det veldige gode kylling-karbonader<br />
med saus og grønnsaker til. Om kvelden var det ulike aktiviteter<br />
blant annet messe, blime-dans og filmkveld med<br />
popcorn og godterier. Kveldens<br />
film var «Magikernes elefant»<br />
som er en god animasjonsfilm<br />
fra <strong>2023</strong>. Om du skulle ha lyst<br />
til å se denne filmen så er den<br />
tilgjengelig hos Netflix.<br />
Nettene gikk veldig bra, og heldigvis<br />
var det ingen som fikk<br />
stor grad av hjemlengsel.<br />
Søndagen gikk med til en liten<br />
samling i kirkerommet og så tid<br />
for barna til å være litt mer sammen før alle måtte pakke<br />
sammen bagasjen sin og så bar det hjemover med bussen<br />
til Arendal. Da vi kom tilbake til Arendal sentrum var<br />
det mange spente foreldre som ventet på barna sine og<br />
som kunne høre om alt barna hadde opplevd i løpet av<br />
en fin tweens-helg.<br />
Spente barn og voksne ankommer Fjellkirken.<br />
Vi retter en stor takk til alle som deltok, både barn og<br />
voksne og vi håper på like godt oppmøte ved neste anledning.<br />
Barna samlet til katekese.<br />
Ottar Frigstad <strong>St</strong>uve og Hennie Hjelte Elmenhorst laget fin kunst sammen.<br />
Barna tegnet i katekesen.<br />
Selma Bjelkemyr prøver å lese litt i<br />
bibelen.<br />
Zuzanna Putowska konsentrerer seg<br />
om å lage et fint bilde.<br />
Nr. 3 – <strong>2023</strong><br />
13
Sylwia Glazik var øverste sjef på kjøkkenet.<br />
Fjellkirken ligger idyllisk til ved et lite vann i et naturskjønt område i Drangedal<br />
kommune.<br />
Pølser på menyen er alltid godt.<br />
Barna elsker å kose seg sammen med Fant<br />
Her er alle barna samlet til gruppebilde i kirkerommet.<br />
14 <strong>St</strong>. <strong>Franciskus</strong> <strong>menighetsblad</strong>
Hva er NEK?<br />
Tekst og foto: Karen Folgen<br />
Noen av bildene barna laget.<br />
Norges Eldre Katolikker! (55 år og oppover i Oslo Katolske<br />
Bispedømme OKB) Her er et bilde fra NEKs sommerleir<br />
26.–29. juli <strong>2023</strong> på OKBs leirsted ‘Mariaholm’ i Indre<br />
Østfold. I år var det første gang noen av oss katolikker fra<br />
<strong>St</strong>. <strong>Franciskus</strong> i Arendal deltok, og jeg håper flere av oss<br />
vil delta på neste års sommerleir.<br />
Programmet er meget sosialt, men også lærerikt og<br />
trostyrkende. Biskop Bernt har besøkt NEKs sommerleir<br />
hvert år med foredrag og samvær. I år fokuserte hans<br />
foredrag på Sigrid Undset, hennes oppvekst, år i Amerika<br />
under 2. verdenskrig og hennes kamp mot rasisme.<br />
Vi hadde en utflukt til Enebakk middelalderkirken, og et<br />
foredrag av en arkeolog fra Bergen om Sankta Sunniva og<br />
Hellige Olav. Vi feiret messer og leste tidebønner i Mariaholms<br />
vakre kapell.<br />
Fra samling i NEK på Mariaholm i Østfold.<br />
Jan Furlepa og Ozzy Freshe viser frem ting som er skapt av Gud til<br />
p. Sigurd.<br />
Menighetsrådet <strong>2023</strong> – 2026<br />
Marta Tryzna Belinda B.<br />
Pedersen<br />
Roxana Smetan<br />
Løken, LEDER<br />
Ester Mang<br />
På fjelltur til Himmelriket med p. Sigurd og Fant.<br />
Ghislain Maurice<br />
Norbert Isabwe<br />
Andrzej<br />
Domachowski,<br />
NESTLEDER<br />
Jonas Langemyr<br />
Nr. 3 – <strong>2023</strong><br />
15
Katekesehjørnet<br />
Tekst og foto: Beata Matych<br />
Katekeseåret <strong>2023</strong>–2024 er i gang<br />
Vi har 103 barn registrert til katekeseundervisningen og om<br />
lag 60 konfirmanter. Disse tallene varmer hjerter til vårt<br />
fornyet katekeseteam. Fra høsten <strong>2023</strong> er det 5 nye frivillige<br />
som skal støtte det viktige arbeidet på katekesen. Det er vi<br />
veldig takknemlige for.<br />
Katekeseteam 23–24: Magdalena Rakowska og Maja Kowalska<br />
(ansvarlige for juniorgruppen), Ingrid Fløistad og Cathie<br />
Jikiun (2. klasse), p. Sigurd sammen med Awi Shing og Torill<br />
Raumanni (3.klasse), Jorunn Aas Handeland og Magdalena<br />
Ceynowa-Werner (4.–5. klasse), Joris Neyens (6.–7. klasse).<br />
Konfirmanter – Joris Neyens (8. kl) og p. Sigurd (9.kl).<br />
Hvis du har lyst til å engasjere deg i katekesen, gi beskjed til<br />
menighetskontoret.<br />
Full kirke under 1. katekesemesse i september.<br />
16 <strong>St</strong>. <strong>Franciskus</strong> <strong>menighetsblad</strong>
På katekesen i desember skal vi minne <strong>St</strong>. Nikolas<br />
Kilder: Blilys.no<br />
Minnedag 6. desember<br />
Vet du hvem som startet opp julenisseskikken?<br />
Det var en katolsk biskop som levde for 1.700 år siden<br />
– biskop Nikolas av Myra. Myra var en by i det landet<br />
som i dag heter Tyrkia, og hvor noen av de aller første<br />
kristne menighetene var blitt grunnlagt av apostlene<br />
Paulus og Barnabas. Nikolas ble født i den lille landsbyen<br />
Patara, der det bodde mange greske familier,<br />
deriblant foreldrene hans.<br />
Hva er det i <strong>St</strong>. Nikolas’ liv som har gjort ham til en<br />
av Kirkens mest kjente helgener, og til forbilde for<br />
alle julenisser i verden?<br />
Kort fortalt: Nikolas var en svært gavmild person. Selv<br />
om han kom fra en familie med svært god råd, og hadde<br />
vokst opp med alt han kunne ønske seg, forstod han<br />
at gleden ved å dele og ved å gi bort, er så mye større<br />
enn gleden over å eie.<br />
Av foreldrene sine, som begge var dypt fromme<br />
kristne, lærte Nikolas å bli oppmerksom på andre<br />
menneskers behov. Faren var kjent for å gjøre godt<br />
mot alle innbyggerne i byen; han lærte tidlig Nikolas å<br />
dele med andre, og moren Anna var søster av biskopen<br />
av Myra, som også het Nikolas. Hun lærte lille Nikolas<br />
opp i å leve slik Jesus hadde sagt: «Gi den som ber<br />
deg, og vend ikke ryggen til den som vil låne av deg»<br />
(Mt 5, 42), og: «Gi, så skal dere få: Et godt mål, rystet,<br />
stappet og breddfullt, skal dere få i fanget. For det<br />
skal måles opp til dere med det samme mål som dere<br />
selv bruker» (Lk 6, 38). Nikolas hadde et varmt hjerte.<br />
Han oppdaget fort at mange av barna rundt ham ikke<br />
hadde det like bra som ham. I stedet for å skryte av alt<br />
hans familie eide og hadde, forsøkte han å hjelpe dem<br />
så ofte han kunne.<br />
Nikolas blir presteviet<br />
Jo mer Nikolas fikk høre om Jesus, jo mer opplevde<br />
han at Gud kalte ham til å følge Jesus. Onkel Nikolas,<br />
biskopen, la merke til at Nikolas var svært glad i Gud,<br />
og sørget for å lære ham opp til å kunne lese fra Den<br />
hellige skrift i messene, og deretter gi ham utdannelsen<br />
han trengte for å bli prest. Da Nikolas var 19 år,<br />
viet onkel Nikolas ham til prest og satte ham til å lede<br />
et kloster han hadde bygget.<br />
Da Nikolas var blitt omtrent tjue år gammel, døde begge<br />
foreldrene av pest. Det var svært trist for Nikolas.<br />
Onkel Nikolas tok seg nå av ham. Av foreldrene arvet<br />
Nikolas en stor formue, men han brukte ikke pengene<br />
på seg selv. Som prest møtte Nikolas mange mennesker,<br />
og mange av dem var svært fattige. Nikolas ga bort<br />
alt han hadde arvet til alle disse, men alltid på en slik<br />
måte at ingen kunne oppdage hvem som hadde gitt<br />
gaven.<br />
Valgt til biskop<br />
Etter noen år døde onkel Nikolas. Da dro den unge pater<br />
Nikolas på en pilegrimsreise til Egypt og Det hellige<br />
land. Han ville se hvor Jesus hadde levd og undervist,<br />
hvor han hadde feiret nattverden med sine disipler,<br />
se stedet der Jesus var blitt korsfestet og graven han<br />
hadde stått opp fra. Vi kan tenke oss at han slik ville<br />
hente nytt mot til å gå videre i livet. Den gangen tok en<br />
slik reise mange måneder, ofte år. Da Nikolas endelig<br />
kom tilbake til Myra, ble han innsatt som biskop etter<br />
onkelen.<br />
En pose gullmynter inn gjennom vinduet<br />
Vi vet egentlig ikke så mye om Sankt Nikolas, men det<br />
finnes en del legender – gamle historier som er blitt<br />
fortalt om og om igjen opp gjennom årtusenene – om<br />
det gode den hellige Nikolas gjorde. En av de mest<br />
kjente historiene, og den som har lagt grunnlaget for<br />
vår tids julenisseskikk, er denne:<br />
I <strong>St</strong>. Nikolas’ fødeby, Patara, bodde det en svært fattig<br />
mann. Han hadde tre døtre, men han var svært bekymret,<br />
for nå var de nesten voksne og klare til å gifte<br />
seg, men han hadde ingen penger til å betale medgif-<br />
Nr. 3 – <strong>2023</strong><br />
17
ten unge piker den gang måtte ha. Han hadde antageligvis<br />
heller ikke råd til å fortsette å la dem bo hjemme.<br />
I sin fortvilelse lurte faren på om han var nødt til å<br />
selge dem til menneskehandlere. Dette fikk biskop<br />
Nikolas høre om, og en slik forferdelig skjebne kunne<br />
han ikke tillate at døtrene skulle lide. Om natten listet<br />
biskop Nikolas seg bort til mannens hus og kastet inn<br />
en pose gullmynter gjennom et åpent vindu. Det var<br />
nok til å betale medgiften og bryllupet for den eldste<br />
datteren. Året etter gjorde biskop Nikolas det samme<br />
for den andre datteren. Nå ble faren nysgjerrig, så da<br />
den tredje datteren nærmet seg gifteferdig alder, holdt<br />
han vakt ved vinduet hver natt. Da Nikolas kastet den<br />
tredje posen mynter inn vinduet, løp mannen ned på<br />
gaten og så at det var biskop Nikolas som stod framfor<br />
ham. Mannen takket ham inderlig, men biskop Nikolas<br />
ba ham om ikke å fortelle det til noen og i stedet takke<br />
Gud.<br />
Biskop Nikolas hjelper de uskyldig dømte<br />
Den aller eldste legenden om <strong>St</strong>. Nikolas forteller hvordan<br />
han reddet tre soldater som uskyldig var blitt dømt<br />
til døden. <strong>St</strong>. Nikolas var nemlig ikke bare gavmild; han<br />
hadde også en sterk rettferdighetssans, og sa tydelig<br />
fra når noen gjorde urett mot andre. Guvernøren i<br />
Myra hadde fått penger for å arrestere og drepe soldatene.<br />
Da biskop Nikolas fikk høre om he<strong>nr</strong>ettelsen som<br />
skulle finne sted, løp han ned til he<strong>nr</strong>ettelsesstedet<br />
og dro sverdet ut av hendene på bøddelen. Deretter<br />
ga han den korrupte guvernøren en skikkelig skjennepreken,<br />
og ga seg ikke før guvernøren angret det han<br />
hadde gjort og lot de tre uskyldige soldatene gå fri.<br />
Denne dagen hadde biskop Nikolas tre utsendinger fra<br />
den romerske keiseren Konstantin på besøk. De hadde<br />
fått i oppdrag å få slutt på et opprør et annet sted i<br />
landet, men vinden hadde ført skipet deres til Myra.<br />
Disse tre sendemennene så med egne øyne hvor modig<br />
den hellige biskopen grep inn. Da de kom tilbake<br />
til keiserens by Konstantinopel, opplevde de selv å bli<br />
kastet i fengsel fordi en romersk leder – en prefekt –<br />
hadde fremmet falske anklager mot dem. Prefekten<br />
fikk keiseren til å utstede ordre om å he<strong>nr</strong>ette de tre<br />
utsendingene. Da husket de på hvordan biskop Nikolas<br />
hadde hjulpet de tre uskyldig dømte soldatene, og<br />
ba Gud om hjelp gjennom den hellige biskop Nikolas’<br />
gode gjerninger.<br />
Den natten drømte både prefekten og keiseren om<br />
biskop Nikolas. Han var svært sint på dem, og truet<br />
dem til straks å slippe de tre uskyldige mennene fri. Da<br />
prefekten og keiseren møttes neste morgen, fortalte<br />
de hverandre om drømmene sine. Keiseren sendte bud<br />
etter de tre utsendingene og spurte dem ut om biskop<br />
Nikolas. Utsendingene fortalte at de hadde bedt til<br />
Gud om biskopens hjelp. Da slapp keiseren dem fri, og<br />
sendte med dem et brev til biskop Nikolas, der han ba<br />
biskopen slutte med å true keiseren, men i stedet be<br />
for fred i verden.<br />
En hellig biskop<br />
Biskop Nikolas levde til mellom år 341 og 352 etter<br />
Kristus. Det eneste vi vet sikkert er at det var den 6.<br />
desember. Dette er blitt hans minnedag, og den feires i<br />
mange land verden over.<br />
Innbyggerne i Myra forstod at biskop Nikolas var en<br />
hellig mann allerede mens han levde. Kort etter hans<br />
død bygget de en kirke over graven hans. Snart begynte<br />
det å strømme en klar olje fra steinkisten hvor <strong>St</strong>.<br />
Nikolas’ kropp var blitt lagt. Mange syke opplevde å bli<br />
friske når de smurte seg med oljen.<br />
Be<strong>nr</strong>estene til <strong>St</strong>. Nikolas ble flyttet fra Myra til Italia<br />
tidlig på tusentallet, og oppbevares siden da i en kirke i<br />
Bari. Også fra dette skrinet strømmer det ut olje. Oljen<br />
deles ut i flasker til troende som ønsker det.<br />
<strong>St</strong>. Nikolas er skytshelgen for fattige, for ugifte jenter<br />
og bruder, for pilegrimer og mange yrkesgrupper fra<br />
tidligere tider. Vi kan be ham om hjelp for å få tilbake<br />
stjålne ting, for trygge reiser, mot skipsforlis, tyveri og<br />
ran, fengsling og falske anklager, og be ham om et godt<br />
ekteskap.<br />
Særlig i Nederland er <strong>St</strong>. Nikolas populær, siden landet<br />
opp gjennom historien har drevet mye med sjøfart og<br />
handel, og <strong>St</strong>. Nikolas regnes som skytshelgen også<br />
for sjømenn og handelsfolk. Den 6. desember hvert år<br />
får barna i Nederland gaver av en person utkledd som<br />
Sinter Klaas, som de kaller ham, med røde bispeklær,<br />
bispelue og langt, hvitt skjegg. Det er denne feiringen<br />
av <strong>St</strong>. Nikolas som har vært starten på julenisseskikkene<br />
som i nyere tid er blitt blandet opp med ikke-kristne<br />
eventyr og kjøpepress.<br />
Vi ser at <strong>St</strong>. Nikolas står for mye mer enn nissesmil og<br />
pakker: Han var et menneske som ut fra sin kjærlighet<br />
til Jesus Kristus ga uten å tenke på seg selv, som modig<br />
forsvarte de fattige og de som ble urettferdig behandlet,<br />
og som viste hvordan vi bør leve i dyp respekt for<br />
Gud.<br />
Hellige Nikolas, be for oss!<br />
18 <strong>St</strong>. <strong>Franciskus</strong> <strong>menighetsblad</strong>
7. og 14. september ryddet <strong>St</strong>. <strong>Franciskus</strong> ungdomsskoles valgfaggruppe,<br />
Innsats for andre, nok en gang området rundt Kittelsbukt og Arendal gjestehavn.<br />
Flinke og ivrige elever gjorden en glimrende innsats og arbeidet ble<br />
premiert med et stipend fra Sjøforsikringsselskapet Gard på kr. 7 143,-, som<br />
skal gå til Oslotur til våren.<br />
28. september ønsket <strong>St</strong>. <strong>Franciskus</strong> skoles FAU å dele ut halvparten av overskuddet<br />
fra skolens kulturkveld til Caritas Arendal sitt arbeide med å veilede<br />
flyktninger og arbeidsinnvandrere i vårt område. På vegne av Caritas Arendal<br />
sier jeg tusen hjertelig takk for beløpet på kr. 5 847,- som kommer veldig<br />
godt med.<br />
Elevene feiet og plukket søppel langs bryggene i<br />
Kittelsbukt.<br />
Elever og p. Sigurd mottok en flott gave av representanter fra FAU.<br />
Elever, sognepresthunden Fant og p. Sigurd foran<br />
«Håpets katedral» i Kittelsbukt.<br />
Nr. 3 – <strong>2023</strong><br />
19
Frivillighetsfesten<br />
Tekst og foto: Jan-Erik Løken<br />
Lørdag 26 august arrangerte menighetens stab fest for<br />
alle som bidrar på en frivillig måte i menigheten. Det<br />
er mange som bidrar på en rekke områder. Eksempler på<br />
dette er organist og kirkekor, lærere på katekesen, medlemmene<br />
i menighetsrådet og medlemmene i finansutvalget,<br />
redaksjonen til <strong>menighetsblad</strong>et, alle som gjør<br />
lektortjeneste, alle som sørger for at blomster og utstyr<br />
er i orden i kirken, medhjelperne til norskkurs i regi av<br />
Caritas og alle andre små og store tannhjul som får menigheten<br />
vår til å gå rundt. Dessverre hadde ikke alle frivillige<br />
som ble invitert anledning til å bli med, men for<br />
dem som kom så ble det en hyggelig lørdagskveld.<br />
God mat var bestilt fra Cafe Viktor og på programmet var<br />
det underholdning av forskjellig slag.<br />
Tusen takk til dere i staben for et flott arrangement for<br />
de frivillige og for den gode maten og den fine pyntingen<br />
av bordene.<br />
20 <strong>St</strong>. <strong>Franciskus</strong> <strong>menighetsblad</strong>
Kristilegemsfest<br />
Tekst og foto: Jan-Erik Løken<br />
<strong>2023</strong><br />
Nå som temperaturene synker og kveldene er mørke, så kan det virke<br />
som en evighet siden vi feiret årets utgave av Kristilegemsfesten. I år<br />
var datoen søndag 11.juni.<br />
Dagen var varm og været var aldeles nydelig.<br />
Det ble med andre ord en perfekt ramme<br />
rundt denne festen som vi er så glade i og etterpå<br />
var det tid for menighetens sommerfest.<br />
Tradisjonen tro gikk menigheten i prosesjon<br />
mellom fire stasjoner. Den første ved inngangen<br />
til ungdomsskolen og den andre ved barnehagen.<br />
Tredje stasjon er ved kirketårnet og<br />
fjerde stasjon inne i kirken.<br />
Det ble sunget salmer på flere språk mens menigheten<br />
gikk i prosesjon. Dette er en fin måte<br />
for menigheten vår til å få frem sitt internasjonale<br />
aspekt.<br />
Gaver til sognepresten<br />
I anledning sommerfesten delte menighetsrådets<br />
leder Roxana Smetan Løken ut en flott<br />
blomsterbukett til sognepresten og samtidig<br />
fikk han en spennende pose med en sommerlig<br />
gave.<br />
Menigheten setter stor pris på alt arbeidet<br />
som vår dedikerte sogneprest utfører for kirken<br />
og dens grener hver eneste dag. Han har<br />
stor arbeidskapasitet og er alltid på jobb for<br />
<strong>St</strong>. <strong>Franciskus</strong> Xaverius menighet.<br />
Etter messen og prosesjonen var det som<br />
nevnt ovenfor tid for menighetens sommerfest.<br />
Svært mange fant heldigvis tid til å delta<br />
på denne også. Medlemmer av menighetsrådet<br />
sørget for at det ble tent griller og servert<br />
grillmat, kaker og drikke til.<br />
Tusen takk til alle som deltok og som stilte<br />
opp med ulike typer innsats under messen<br />
og under prosesjonen og sommerfesten.<br />
På vei fra 2. til 3.stasjon.<br />
Nr. 3 – <strong>2023</strong><br />
21
Alexander Raumanni hadde ansvaret for røkelsen.<br />
Blomsterjentene.<br />
I gult og hvitt.<br />
Noen fakta om<br />
Kristi legemsfest:<br />
Fridag i mange land<br />
Høytiden feires vanligvis fortsatt seksti<br />
dager etter påske (første torsdag etter<br />
Treenighetssøndag), mens det mange<br />
steder, særlig i land hvor Den katolske<br />
kirke er en minoritetskirke, som i Norge,<br />
feires dagen den følgende søndagen.<br />
I land med en stor katolsk befolkning<br />
er dagen en offentlig fridag, blant annet<br />
i Brasil, Bolivia, Bosnia-Hercegovina,<br />
Colombia, Den dominikanske republikk,<br />
Haiti, Kroatia, Liechtenstein,<br />
Panama, Peru, Polen, San Marino,<br />
deler av Spania og Sveits, Grenada,<br />
Saint Lucia, Trinidad og Tobago, deler<br />
av Tyskland, Østerrike og Øst-Timor.¨<br />
Sakramentsunder:<br />
Etter at Jakob Pantaleon ble pave Urban<br />
IV i 1261 opplevde han det såkalte<br />
sakramentsunderet i Bolsena, som<br />
skjedde nær hans residens i Orvieto,<br />
(Orvieto er en by i provinsen Terni i<br />
regionen Umbria, sentralt i Italia) og<br />
anerkjente dets ekthet.<br />
I 1263 stoppet den bøhmiske<br />
presten Peter av Praha i Bolsena<br />
på vei hjem fra en pilegrimsreise<br />
til Roma. Der hadde han bedt intenst<br />
ved apostelen Peters grav for<br />
å få styrket sin tro. Han var nemlig<br />
begynt å tvile på transsubstansen<br />
i nattverden – at brødet og vinen<br />
virkelig blir forvandlet til Kristi legeme<br />
og blod. Men så skjedde miraklet.<br />
Under en messe i krypten i<br />
Bolsenas kirke <strong>St</strong>a Cristina så Peter<br />
blodet dryppe fra nattverdsbrødet,<br />
så mye at korporalet ble gjennombløtt.<br />
Pave Urban IV, som oppholdt<br />
seg i Orvieto, hørte om miraklet<br />
og beordret korporalet til Orvieto.<br />
Dessuten besluttet presteskapet at<br />
det skulle bygges en veldig helligdom<br />
til å huse den nye relikvien, og<br />
den kan nå ses i Cappella del Corporale<br />
i domkirken i Orvieto. Den<br />
bæres i prosesjon gjennom Orvietos<br />
gater på Corpus Christi.<br />
Jenter fra årets 1.kommunuion spredte ut blomsterblader på bakken.<br />
22 <strong>St</strong>. <strong>Franciskus</strong> <strong>menighetsblad</strong>
p. Sigurd og ministrantene er klare med Kristi legeme som er utstilt i<br />
monstransen.<br />
Pasteur Nsabimana og Roxana Smetan Løken fra menighetsrådet delte ut<br />
sommergaver til p. Sigurd.<br />
Menigheten på vei ut av kirkenmonstransen.<br />
Noen av gjestene på sommerfesten.<br />
Barna hadde ansvaret for å bære flaggene.<br />
Tente griller til sommerfesten.<br />
Ministrant Sara Sissener assisterer p. Sigurd.<br />
Patrik, Viktor, Tünde og Csaba Pap.<br />
Nr. 3 – <strong>2023</strong><br />
23
Skolen markerte verdensdagen<br />
for psykisk helse<br />
Tekst og foto: Jan-Erik Løken<br />
Fra rundt klokken 08.00 og den neste halvtimen strømmet<br />
elevene våre opp Gibraltarbakken på vei til en ny<br />
skoledag. En helt vanlig hendelse de fleste av årets dager.<br />
Men akkurat denne dagen, tirsdag 10.oktober ble alle<br />
elever møtt med en varm og deilig kopp med solbærtoddy<br />
og en liten kjeks. Tradisjonen tro markerte nemlig <strong>St</strong>.<br />
<strong>Franciskus</strong> skole den årlige verdensdagen for psykisk helse.<br />
Dette er en markering som skolen arrangerer i samarbeid<br />
med elevrådet og skolehelsetjenesten. Like viktig<br />
som koppen med noe varmt å drikke, er at alle elever<br />
ble tatt imot med et smil og mange slo av en prat med<br />
fremmøtte lærere, hverandre, rektor, avdelingsledere,<br />
miljøarbeidere og andre ansatte ved skolen.<br />
På <strong>St</strong>. <strong>Franciskus</strong> er vi opptatt av at vi ser alle elever hver<br />
enste dag, så dette blir bare en dag med ekstra fokus på<br />
det som alle dager er like viktig.<br />
I løpet av de første skoletimene fikk også samtlige klasser<br />
besøk av blant annet avdelingsleder som tok en liten<br />
prat med elevene om hva denne dagen betyr og det ble<br />
snakket om at alle har en psykisk helse som det er viktig<br />
at vi steller godt med.<br />
Tema for årets markering av verdensdagen for psykisk<br />
helse er «Vi trenger å høre til #lagplass»<br />
Marcus Loga Gjerde fra 9B og Ida Lundgren (ansvarlig lærer for elevrådet).<br />
24 <strong>St</strong>. <strong>Franciskus</strong> <strong>menighetsblad</strong>
Smilte Jurksaityte (7.kl) og hennes lillebror Justas Jurksaitis (2.kl), Anna<br />
Metveit Olsen (7.kl), og ytterst til venstre Amelia Maria Zaborowska (7.kl).<br />
Alle som ønsket det fikk seg en varm velkomstdrikke og en kjeks.<br />
Det ble rom for en ekstra fin morgenprat denne dagen.<br />
Barna stilte seg opp på rekke og rad for å få noe varmt å drikke.<br />
På verdensdagen.no skrives det:<br />
En av fem i Norge opplever diskriminering<br />
på bakgrunn av sykdom, kjønn, alder, etnisk<br />
opprinnelse eller seksuell legning. Man kan<br />
stille seg spørsmålet om arbeidslivet, skolen,<br />
idrettslaget, nabolaget og vennegjengen bare<br />
er arenaer for dem som passer inn i malen?<br />
Sosial støtte kan redde liv, særlig i urolige tider.<br />
Vi har alle et ansvar for å lage plass til<br />
flere.<br />
Emilie Sofie Larsen Christiansen (4.kl) og Sigrid Austad Efjestad (4.kl).<br />
Frida Fiskaa Thommesen (8.kl) og Solbjørg Leconte Øhlenschlæger (8.kl).<br />
Nr. 3 – <strong>2023</strong><br />
25
Verdensdagen for psykisk helse<br />
i <strong>St</strong>. <strong>Franciskus</strong> barnehage<br />
Tekst og foto: Marianne Michalsen<br />
10.oktober markerte hele barnehagen, både små og store,<br />
verdensdagen for psykisk helse med en fellessamling<br />
ute. Der snakket vi om betydningen av psykisk helse med<br />
utgangspunkt i, og bakgrunn fra årets tema, Hakkebakkeskogen.<br />
Barna fikk være medvirkende og statister i<br />
fortellinger og sanger om vennskap og utenforskap. De<br />
brukte landart (bakkekunst) til å danne et vennskapshjerte<br />
ved bruk av maisblader i samarbeid på tvers av alder,<br />
og samlet maisen som senere skal spises i felleskap. Dik-<br />
tet «en ring av gull» ble fremført av barna i fellesskap,<br />
hånd i hånd. Det ble også holdt vennskapsring der de<br />
eldste barna snakket om trygghet og aksept, inkludering<br />
og utenforskap, mestring og hjelp til å nå sine mål, tilhørighet<br />
og trygge møteplasser, vi snakket om det å prøve<br />
å forstå hverandre og vise aksept for at vi er ulike. Vi er<br />
alle laget for å være i flokk. Vi avsluttet dagen med å<br />
skåle for hverandre og vårt vennskap med en god kopp<br />
varmende kakao.<br />
Barna står i ring rundt et hjerte laget av maisblader.<br />
<strong>St</strong>yrer Roxana Smetan Løken forteller barna om verdensdagen for psykisk helse.<br />
26 <strong>St</strong>. <strong>Franciskus</strong> <strong>menighetsblad</strong>
<strong>St</strong>iftskapellan, p. Ole Martin<br />
<strong>St</strong>amnestrø.<br />
Onsdag 10. oktober hadde vi besøk av stiftskapellan Ole<br />
Martin <strong>St</strong>amnestrø. Han ble ønsket velkommen til Arendal<br />
av Tor Livar Grude på vegne av katolsk forum komiteen.<br />
Dette var høstens andre av i alt tre foredrag. Det første ble<br />
holdt 13.september av Magadalena Thomassen. Hennes<br />
tema var «Spor av Gud i Emmanuel Levinas filosofi».<br />
Tekst og foto: Jan-Erik Løken<br />
p. Ole Martin holdt foredrag med temaet «Gudommelig hjelp i liv og død – om Sykesalvingens sakrament»,<br />
tidligere også kjent som den siste olje.<br />
Det ble et meget godt foredrag om et sakrament som mange kanskje finner noe trist å tenke på, men<br />
som egentlig er en stor gave til menneskene, særlig om man kan motta sakramentet mens man fremdeles<br />
er oppegående nok til å få det med seg. Det ble sagt flere ganger i løpet av kvelden at mange<br />
dessverre venter for lenge med å motta sakramentet eller ikke får det i det hele tatt. Det kan være lurt å<br />
ha tenkt igjennom dette i god tid på forhånd og så må man gjerne informere sine nærmeste pårørende<br />
om hva man selv ønsker – selvsagt gjerne også til den aktuelle sognepresten.<br />
p. Ole Martin har en meget underfundig humor og kom med mange muntre bemerkninger underveis.<br />
Det ble et svært lærerikt foredrag som egentlig alle i menigheten burde fått med seg.<br />
Noen av kvedens fremmøtte i Katolsk Forum.<br />
Det kan derfor så absolutt anbefales å få med seg foredraget i reprise ved å se opptaket som ligger tilgjengelig<br />
på menighetens Facebook side.<br />
På katolsk.no kan man også lese noen gode tanker rundt dette sakramentet skrevet av msgr. Torbjørn<br />
Olsen. Her er lite utdrag:<br />
Døden hører med til livet. Ikke noe er sikrere enn at vi en gang skal dø. Det samme kan vi også si om<br />
sykdommene. Likevel oppleves både sykdom og død ofte fullstendig meningsløse: Et uskyldig menneske<br />
blir invalidisert i en trafikkulykke, et barn dør av kreft, o.s.v. Selv om det ikke alltid er slik, blir sykdom og<br />
død noe vondt. Savn og smerte kommer ingen utenom. Men vondt er det. Egentlig er det bare når døden<br />
erstatter noe enda smertefullere, at vi kan oppleve den befriende.<br />
Dette betyr enormt mye for veldig mange mennesker.<br />
Og det betyr noe for Gud. Han elsker oss.<br />
Alle fortellingene i Det nye testamente om hvordan<br />
Jesus hjalp og helbredet syke, sier at vår kristne<br />
religion har med dette livs problemer å gjøre, og<br />
ikke bare med evigheten. I Det gamle testamente<br />
het det om Messias som skulle komme: «Sannelig,<br />
våre sykdommer tok han på seg, og våre smerter<br />
bar han... Ved hans sår har vi fått legedom» (Jes<br />
53, 4–5).<br />
Den 22.november er det Hilde Inntjore – viserektor<br />
ved Universitet i Agder som er gjest i katolsk<br />
forum. Hennes tema er «Det religiøse landskapet<br />
i Agder i middelalderen. Om kirken og liv og lære<br />
før og etter døden. Vi kommer tilbake med omtale<br />
av dette foredraget i neste utgave av <strong>menighetsblad</strong>et.<br />
Tusen takk til Wilma og Janet for fantastisk bepleining som alltid.<br />
Nr. 3 – <strong>2023</strong><br />
27
Adam og Eva<br />
– spiste de virkelig fra et epletre?<br />
Adam og Eva i Edens hage tegnet og fargelagt av Sigrid Efjestad Austad fra 4.klasse.. Som vi kan se har den unge kunstneren<br />
valgt å bruke ulike farger på fruktene for å understreke at her kan det være snakk om mange forskjellige typer frukt, ikke<br />
bare epler.<br />
Tekst og foto: Jan-Erik Løken<br />
De føste ukene i høst har tekster fra det gamle testamentet stått på planen i kristendomsfaget<br />
på barneskolen.<br />
I 4.klasse har elevene i høst lært om de første menneskene<br />
og om hvordan Gud skapte verden. De har lært om<br />
hva som skjedde med Adam og Eva og de har lært hva<br />
navene deres betyr. Adam betyr menneske og Eva betyr<br />
levende eller liv.<br />
I klassen var det også mange som var ganske sikre på at<br />
Eva spiste et eple fra treet som stod midt i hagen. Men<br />
hva sier egentlig bibelteksten?<br />
«Slangen var listigere enn alle ville dyr som Herren Gud<br />
hadde laget. Den sa til kvinnen: «Har Gud virkelig sagt<br />
at dere ikke skal spise av noe tre i hagen?» 2 Kvinnen sa<br />
til slangen: «Vi kan spise av frukten på trærne i hagen.<br />
3<br />
Men om frukten på treet som står midt i hagen, har<br />
Gud sagt: Dere må ikke spise av den og ikke røre ved<br />
den; for da skal dere dø.» 4 Da sa slangen til kvinnen:<br />
«Dere skal slett ikke dø! 5 Men Gud vet at den dagen<br />
dere spiser av den, vil øynene deres bli åpnet, og dere vil<br />
bli som Gud og kjenne godt og ondt.» 6 Nå fikk kvinnen<br />
se at treet var godt å spise av og en lyst for øyet – et<br />
forlokkende tre, siden det kunne gi innsikt. Så tok hun<br />
av frukten og spiste. Hun ga også til mannen sin, som<br />
var sammen med henne, og han spiste. 7 Da ble øynene<br />
deres åpnet, og de skjønte at de var nakne. De flettet<br />
sammen fikenblader og bandt dem om livet.» 1.mosebok<br />
kap. 3, vers 1–7.<br />
Det kunne med andre ord like godt være en annen frukt<br />
enn et eple som ble spist den gangen, kanskje en fiken?<br />
Elevene i klassen kom med en rekke forslag fra banan til<br />
appelsin, eller hva med druer eller plommer? Uansett<br />
hva det nå var, så har eplet for lengst gått seirende ut<br />
som den symbolske frukten som ble spist, først av Eva og<br />
like etterpå av Adam.<br />
28 <strong>St</strong>. <strong>Franciskus</strong> <strong>menighetsblad</strong>
Årsaken til at eple ble frukten fra kunnskapens tre er å<br />
finne hos kirkefaderen Hieronymus kan vi lese på nettstedet<br />
forskning.no<br />
«I året 382 er kirkefaderen Hieronymus er i gang med<br />
å utføre den første oversettelsen av Bibelen til latin, og<br />
han skriver masse bøker om tolkninger av bibelske skrifter.<br />
I den forbindelse kan han ikke la være å undre seg<br />
over hva slags frukt som åpenbart er så lekker at Eva er<br />
villig til å risikere livet i Paradis for den.<br />
Det forteller teolog Søren Holst. Han er førsteamanuensis<br />
ved Institutt for bibelsk eksegese ved Københavns<br />
Universitet.<br />
– Hieronymus så Bibelen som et enormt system som<br />
kommenterer seg selv. Så han lette etter svar andre steder<br />
i Bibelen.<br />
Dermed havnet Hieronymus i Høysangen eller Sangenes<br />
sang, som ble den gangen. Gjennom historien har<br />
bibellærde forvillet seg inn i dialogen mellom de forelskede,<br />
Salomo og Shulamit, med stemmer som flettes<br />
sammen i erotiske vers.<br />
– I det siste kapittelet sier kvinnen: «... av epletreet vekket<br />
jeg deg, hun som fødte deg, unnfanget deg der»<br />
– Hvorfor Hieronymus tenkte at nettopp den passasjen<br />
refererte til kunnskapens tre, vet jeg ikke sier teolog Søren<br />
Holst. Han tilføyer så, det er selvfølgelig noe med et<br />
tre, og det er noe med en frukt.<br />
Det skulle likevel vise seg at analysen hadde kjempestor<br />
gjennomslagskraft. Men det er først i middelalderen<br />
eplet for alvor slår igjennom i skildringer av hva som<br />
skjedde i Edens hage. Men fra da av var treets natur for<br />
alvor avgjort og har siden den tid blitt avbildet som epletre<br />
i så vel seriøse kunstverk som i moderne tegneserier<br />
og humoristiske vitsetegninger.<br />
Adam og Eva tegnet av Emil Glazik i 4.kl.<br />
Adam og Eva tegnet av Anna Thømt i 4.kl<br />
Nr. 3 – <strong>2023</strong><br />
29
Sykkel og trafikk-kurs<br />
på Myra sykkelgård<br />
Tekst og foto: Jan-Erik Løken<br />
En av de viktige og faste<br />
oppleggene elevene må<br />
igjennom når de begynner<br />
på mellomtrinnet er<br />
et obligatorisk sykkelkurs<br />
i regi av Trygg Trafikk og<br />
Agder fylke.<br />
Lydhøre satt elevene på rekke og rad og fikk med seg regler for bruk av sykkel i trafikken.<br />
I august dro 5 klasse av sted med buss til Myra like utenfor<br />
Arendal sentrum. Her ble de tatt godt imot av dyktige<br />
instruktører som for det meste består av pensjonerte polititjenestemenn.<br />
Dette er viktig, for det er nettopp fra 5.klasse og oppover<br />
at man oppfordrer elever til å ta i bruk sykkel som transportmiddel<br />
til og fra skolen og på fritiden.<br />
Før elevene fikk sette seg på syklene måtte de gjennom<br />
et komprimert trafikkurs med vekt på hvordan man opptrer<br />
med sykkel i trafikken.<br />
Målene for dagen var tydelig skrevet opp på tavlen.<br />
Her øver barna på å sykle gjennom et lyskryss.<br />
30 <strong>St</strong>. <strong>Franciskus</strong> <strong>menighetsblad</strong>
I nasjonal transportplan påpekes viktigheten av trafikkopplæring<br />
rettet mot barnehage- og skolesektoren.<br />
Undersøkelser viser at det er lite helhet og systematikk i<br />
dagens opplæring. De samme undersøkelsene viser også<br />
at lærerne savner en arbeidsplan eller redskap for å ivareta<br />
arbeidet med trafikk.<br />
Med Myra trafikk- og aktivitetsgård ønsker Agder fylkeskommune<br />
å skape en arena som kan fungere som en<br />
inspirasjonskilde for trafikkopplæringen av barn i barnehage-<br />
og skolealder i Agder.<br />
Etter at elevene hadde gjennomført den teoretiske delen<br />
av trafikkurset, så var det endelig tid for å ikle seg hjelmer<br />
og sette seg på syklene som tilhører sykkelgården.<br />
På rekke og rad stod syklene klare og så var det å sykle ut<br />
i det flotte anlegget som utgjør sykkelgården. Her er det<br />
lagt vekt på at barna skal kunne øve seg på å sykle i realistiske<br />
gater eller veier med ekte trafikkskilt, veimerking<br />
og trafikklys. Det eneste som mangler er biler i trafikken.<br />
Men elevene må vise at de har forstått vikepliktsregler,<br />
regler for fotgjengerfelt og hvordan man viser signal i trafikken.<br />
Dette og mange andre øvelser kunne barna glede<br />
seg med i et par timer før det var på tide å sette seg på<br />
bussen tilbake til Arendal sentrum. Hele dagen er gratis<br />
for elevene og skolen da alt blir betalt av fylkeskommunen.<br />
Lærer <strong>St</strong>ine Porslid Myhren sammen med to elever.<br />
Wilma Manner og Selma Bjelkemyr på sykkel.<br />
Det eneste som mangler i trafikkbildet er biler.<br />
Nr. 3 – <strong>2023</strong><br />
31
Tilbakeblikket!<br />
Tekst og foto: Jan-Erik Løken<br />
Denne gangen har vi i tilbakeblikket vendt tilbake til familiemessen på julaften 2009. Som vi kan se var<br />
dette på den tiden p. Nikolas var sogneprest i menigheten og p. Hallvard og p. Gregor var hans kapellaner.<br />
Det var en styrke for menigheten å ha flere prester å fordele det pastorale arbeidet mellom. Som vi<br />
kan se fra juletrefesten, så var det godt oppmøte og så var det julenissen som kom på besøk med gaver<br />
det året, og ikke De Hellige Tre Konger som har vært tradisjonen i de senere årene.<br />
p. Nikolas ledet fortellingen.<br />
p. Hallvard.<br />
Julespill med blant annet 3 barn fra familien Bjørnson (Pedersen).<br />
Julespill i kirken<br />
p. Gregor.<br />
32 <strong>St</strong>. <strong>Franciskus</strong> <strong>menighetsblad</strong>
Allehelgensfesten i barnehagen<br />
Alle burde vite at <strong>St</strong>. <strong>Franciskus</strong> barnehage har mange helgener å vise frem.<br />
Tekst: Jan-Erik Løken. Foto: Roxana Smetan Løken<br />
1.november markerte vi igjen Allehelgensdag i barnehagen vår. Barna har i det siste lært<br />
om forskjellige helgener og det gøyeste var selvfølgelig å kunne kle seg ut som noen av<br />
dem. Pater Sigurd kom innom for å hilse på de små helgenene våres.<br />
Flere hyggelige kommentarer kom inn på Facebook:<br />
Nr. 3 – <strong>2023</strong><br />
33
Gamle juleskatter på nytt<br />
Tekst: Jan-Erik Løken<br />
Noen eksempler på gamle norske julehefter – noen av den utgis fremdeles.<br />
Gamle julehefter kan inneholde fine tekster som gjerne<br />
fortjener å bli lest på nytt. En slik tekst eller betraktning<br />
er hentet fra «Hjemmenes julehefte» fra 1950 (Grøndahl<br />
& Sønn).<br />
Her har Fredrik Wisløff skrevet om sine tanker rundt det<br />
som skjedde den første julenatten. I følge <strong>St</strong>ore norske<br />
leksikon så var Fredrik Wisløff en norsk prest, religiøs<br />
forfatter og organisasjonsmann. Han ble født i Moss i<br />
1904 og døde i Oslo i 1986. Han var bror av Hans Edward<br />
Wisløff og fetter av den lutherske teologen Carl Fredrik<br />
Wilsløff.<br />
– Julebetraktning<br />
Tekst: Fredrik Wisløff<br />
Hvorfor var det nettopp hyrdene englene åpenbarte seg<br />
for julenatt?<br />
Den tidens hyrder hadde ikke stor aktelse. De kaltes litt<br />
foraktelig «jordens folk». Uvitende var de og fattige. De<br />
streifet omkring med sine fåreflokker, holdt til i grotter<br />
og berghuler. De levittiske (Levittene var ifølge Bibelen<br />
etterkommere av Jakobs sønn Levi. Levis etterkommere<br />
ble satt til å være tempeltjenere og prester.) renhetslover<br />
tok de lite hensyn til, dels fordi de ikke kjente så nøye til<br />
dem, og dels fordi de ikke var i stand til å overholde de<br />
forskriftene de visste om. Aktverdige jøder ville derfor ha<br />
minst mulig med disse simple hyrder å gjøre. Man kunne<br />
selv bli uren ved det.<br />
Likevel var det for den slags folk englene åpenbarte seg.<br />
Disse enkle hyrder var de første mennesker her på jorden<br />
som fikk høre nyheten om det store som var skjedd: Verdens<br />
frelser var født.<br />
Hvorfor nettopp disse? En av grunnene var den at hyrdene<br />
våkte mens andre sov. «De holdt nattevakt over<br />
sin hjord.»<br />
Og dog var sikkert ikke dette den egentlige grunnen. Englene<br />
kunne jo lett vekket andre og forkynt dem den store<br />
gleden. Grunnen måtte snarere være denne:<br />
Hyrdene hadde det hellige enfold (Naivitet) som hadde<br />
lettest for å begripe det store som var skjedd. Der hvor<br />
34 <strong>St</strong>. <strong>Franciskus</strong> <strong>menighetsblad</strong>
forhold. Han hadde gått inn i deres fattige liv og var blitt<br />
en av dem.<br />
Vel reflekterte de ikke meget over dette og forsto neppe<br />
dybden og rekkevidden av det. Men i hellig enfold grep<br />
de det i tro og kjente den indre fryd ved det. Senere kom<br />
noen vismenn til Jesus. Det skjedde riktignok først flere<br />
uker senere, og Josef hadde da skaffet sin lille familie et<br />
ordentlig hus å bo i. (Jmf. Matt. 2,11.) Men heller ikke<br />
dette huset var særlig flott og stort. Vismennene så nok<br />
straks at det var enkle arbeidsfolk de var kommet til. Og<br />
likevel bøyde de seg og tilba barnet. Også disse hadde<br />
altså trass i all sin visdom det hellige enfold, den forstandens<br />
ydmykhet som opplot deres tros øye.<br />
Det er i virkeligheten ikke intellektet som står menneskene<br />
i veien, men stoltheten. Troen får aldri innpass der<br />
hvor intellektet dyrkes som høyeste instans. Bare den ydmyke<br />
får troens opplatte øye.<br />
Faksimile fra ”Hjemmenes julehefte” fra 1950.<br />
andre hadde reagert og kanskje protestert, bøyde hyrdene<br />
seg i tro og tilbedelse. Vi rører her ved en livslov i<br />
Guds rikes husholdning: Det som er skjult for de vise og<br />
forstandige, åpenbares for de umyndige.<br />
Gud gi oss alle i denne jul à eie det hellige enfold som<br />
gir oss et glimt av evangeliets ufattelige storhet. Ved Jesus-barnet<br />
kan alle samles i tilbedelse – enten man hører<br />
med blant de enkle hyrder eller i de vises flokk. Betingelsen<br />
for å se det store i julens budskap er at man har<br />
den tankens og forstandens ydmykhet, det troens hellige<br />
enfold som bøyer seg i tro og takk.<br />
Legg merke til englenes ord til hyrdene:<br />
De taler om en frelser som er født, en glede som skal<br />
vederfares alle folk, det skal bli fred på jorden. Det som<br />
er skjedd, er intet mindre enn verdensomspennende. Så<br />
ubegripelig stort er det.<br />
Så meget mer overraskende er det tegn de får: De skal<br />
finne et barn svøpt og liggende i en krybbe.» Det er intet<br />
rimelig forhold mellom det store som er skjedd, og<br />
det tegn de får på at dette er sant. De fleste mennesker<br />
ville straks reagert ved det og begynne å tvile.. Men det<br />
gjorde ikke hyrdene, nettopp fordi de hadde det hellige<br />
enfold. De dro ganske enkelt til Betlehem og fant alt slik<br />
som englene hadde sagt. Og så vendte de tilbake og lovet<br />
og priste Gud.<br />
At de ikke reagerte over å finne verdens frelser i en stall,<br />
hadde nok også sin årsak. Rent instinktivt følte de at han<br />
derved kom dem nær. Selv var nok mange av dem født<br />
under lignende forhold. De var selv som nyfødte barn<br />
blitt lagt i en krybbe. De levde sitt liv mellom sauer og<br />
kuer, og måtte holde til i grotter og staller hvor det kunne<br />
falle seg. Og nå var verdens frelser født under lignende<br />
De hellige tre konger besøker den Hellige Familie<br />
Motivet hentet fra forsiden til julemagasinet ”Sol” 1959 og er tegnet av<br />
Trygve M. Davidsen.<br />
Nr. 3 – <strong>2023</strong><br />
35
Bli kjent medTor Livar Grude<br />
– kirkemusiker, pianist, komponist og poet<br />
Tekst: Beata Anna Matych<br />
Artikkelen er basert på en samtale mellom Hilde Elise Sakariassen Bie og Tor Livar Grude<br />
i forbindelse med lansering av hans nyeste bok «og livet syng» i Grimstad bibliotek<br />
12. september <strong>2023</strong>.<br />
Tor Livar Grude (f. 1952 på Jæren) er utdannet kirkemusiker<br />
og musikkpedagog. Han flyttet til Grimstad i 1981,<br />
og har arbeidet som kantor, musikklærer, kordirigent<br />
og komponist. Som pensjonist er han fortsatt aktiv som<br />
korleder, og dirigerer <strong>St</strong>oregabet Blandakor i Lillesand<br />
på 16. året, og er vikardirigent ut høsten for et seniorkor<br />
i Grimstad. Og så er han aktiv frivillig organist i<br />
<strong>St</strong> <strong>Franciskus</strong>, og komponerer liturgiske melodier når<br />
vår katolske salmebok mangler melodier til messens<br />
responsoriesalmer. Han har også på oppdrag fra vår katolske<br />
liturgikommisjon skrevet liturgisk musikk til bruk<br />
ved kirkeårets høytider og ved katolske brudemesser.<br />
Tor Livar er også poet, og hans kunstneriske indre kan<br />
på en spesiell måte flette sammen toner og ord. Han<br />
har tonesatt mange bibelvers og mange dikt, både egne<br />
og andre forfatteres, som Åse-Marie Nesse, Alfred Hauge,<br />
Gerd Høst og Edvard Hoem. Som lyriker har han gitt<br />
ut tre diktsamlinger, «Det sterkaste» (2009), «Som vind<br />
og bølgje» (2020) og i år «Og livet syng».<br />
Hans siste bok, «Og livet syng», er en rørende reise gjennom<br />
livet. Ut fra egen livserfaring og livsundring lager<br />
komponisten og dikteren en vakker og personlig skildring<br />
av noe nært og viktig. Boka ble presentert 12. september<br />
<strong>2023</strong> i Grimstad bibliotek på et møte med forfatteren.<br />
Samtalen ble ledet av arrangøransvarlig Hilde Elise Saka-<br />
Tor Livar signerte bøker til mange av de oppmøtte i<br />
Grimstad bibliotek.<br />
36 <strong>St</strong>. <strong>Franciskus</strong> <strong>menighetsblad</strong>
Bildet er fra den litterære samtalen mellom Tor Livar Grude og Hilde Elise Sakariassen Bie i Grimstad bibliotek.<br />
riassen Bie. For dem som ikke kunne være med, samlet vi<br />
inn et lite utdrag fra samtalen Tor Livar hadde den kvelden.<br />
Hva satte i gang prosessen med denne boka?<br />
Jeg har nok over tid hatt en underliggende tanke om å<br />
skrive dikt mer direkte knyttet til livet som musiker, og<br />
til barndomsminner fra Jæren. Så fikk jeg i 2021 et gammelt<br />
lydopptak der min far synger mange sanger. Han<br />
sang veldig mye, men døde i 1964 da jeg var 12 år, og<br />
jeg hadde ikke hørt stemmen hans siden. Opptaket berørte<br />
meg dypt, og satte i gang en skriveprosess. Så ble<br />
det etter hvert 67 dikt, med utgangspunkt i minner og<br />
refleksjoner rundt min egen livsvandring.<br />
I bokas tittel fornemmer vi musikerens stemme. Hvordan<br />
er musikeren med deg når du skriver?<br />
Som musiker er jeg jo ganske hekta på klang og klangfarger.<br />
Jeg opplever at nynorsk gir meg større bredde i<br />
klangvalører enn bokmål, og at jeg kan leke med språket<br />
på flere måter. Og musikeren i meg er også fokusert på<br />
rytme, og det gjenspeiles i utformingen av dikt. Jeg liker<br />
også å bruke bokstavrim, at ord starter med samme<br />
klang, f.eks. «høyre gråt og gaman, kjenne vind og vennskap».<br />
Og unntaksvis bruker jeg enderim og fast rytme,<br />
og da skal naturlig betoning i språket sammenfalle med<br />
betoningen i rytmemønsteret.<br />
Og så handler en diktsamling om form, både i hvert dikt<br />
og i oppbyggingen av boka. Man arbeider med lengden<br />
på hver linje, og hvor man skal hoppe over en linje, og<br />
hvordan diktene skal fordeles i bolker. Slik også en koreograf,<br />
billedkunstner eller komponist tenker form.<br />
Nr. 3 – <strong>2023</strong><br />
Og mange av titlene på diktene gjenspeiler vel også<br />
musikeren i meg, som «Songen», «Duett», «Håpskvad»,<br />
«Fredshymne», «Voggesong», «Til pianoet» og «Kyrkjeorgelet».<br />
Fortell om sammenhengen mellom diktningen din og<br />
egne opplevelser og erfaringer i livet ditt.<br />
I min siste bok har jeg tillatt meg å la min egen livsvandring<br />
være et konkret fundament i manuset. Jeg<br />
kjenner på en dyp takknemlighet over å være født inn<br />
i et demokrati i fredstid, i et utrolig vakkert land, og få<br />
være omsluttet av kjærlighet og tilhørighet i nære relasjoner.<br />
Ikke noe av dette er en selvfølge.<br />
Som 12-åring opplevde jeg at å elske også innebærer at<br />
man kan miste gjennom dødsfall. Men det gav en uendelig<br />
dyp erfaring av at kjærlighetsenergien fra min far<br />
ikke forsvant. Dette er noe mystisk, men høyst konkret.<br />
Og så har livet masse muntre, trygge og varme klanger,<br />
gjennom nærhet og møte. Dette er fint å ta med når<br />
man kretser rundt dette at «livet syng».<br />
Naturen er nær i det du skriver. Hvordan er naturen<br />
med deg i diktningen din?<br />
Naturen har alltid betydd mye for meg. Jærlandskapet<br />
var barndommens rike, både dyrket mark og uberørt natur.<br />
Begge mine foreldre var glade i naturen, tok meg<br />
med ut og snakket om detaljer i naturen. Og jeg elsket<br />
å få stiloppgaver på folkeskolen, og satt gjerne og skrev<br />
i naturen i noenlunde ly for vinden. Jeg er avhengig av<br />
å være mye i naturen, så det er vel ikke til å unngå at<br />
naturen sniker seg med når jeg skriver dikt.<br />
37
Hvordan er sammenhengen mellom denne nye boken<br />
din og de to andre du har skrevet?<br />
Jeg er samme fyr med de samme interessene, men opplever<br />
at livet er som en vifte, med stadig bredere utsynsfelt<br />
gjennom livserfaringen. Det gir en naturlig kontinuitet.<br />
Og i alle tre bøker bruker jeg en god del musikalske<br />
referanser.<br />
Også i første bok forsøker jeg å si noe om livsvandring<br />
og livsreise, og at selve kjærlighets-energien, «det sterkaste»,<br />
ikke opphører selv om den man har elsket dør. I<br />
min andre bok skildrer jeg en kjærlighetsvandring i møte<br />
med mennesker og natur, der naturen er representert av<br />
strandlandskap. Og livsvandring og det store ordet kjærlighet<br />
er som sagt også grunnklangen i min siste bok,<br />
«og livet syng».<br />
Tor Livar fremførte et utvalg av sine dikt<br />
For å gi en liten smakebit av boka ”og livet syng”, valgte vi 3 dikt fra avsnittet ”håpssong”.<br />
De speiler håp inn i verdens lidelse.<br />
Håpskvad<br />
vi syng for<br />
samhald og semje<br />
og fred på jord<br />
vi bed for<br />
håpet og trua<br />
hos alle som lid<br />
si syng for<br />
motlause mødre<br />
og fortvila fedre<br />
vi bed for<br />
deporterte døtre<br />
og skadde søner<br />
vi syng for<br />
sørgmodige søstre<br />
og brostne brør<br />
vi bed, venner<br />
om heilande håp<br />
for alle som lid<br />
vi bed og vi syng<br />
trass i alt<br />
Livskopling<br />
vi bed at lys<br />
framleis sigrar<br />
over mørke<br />
inni oss og mellom oss<br />
og vi bed<br />
for dei som styrer<br />
og dei som blir styrte<br />
for dei som vernar<br />
og dei som blir verna<br />
for dei som knuser<br />
og dei som blir knuste<br />
for dei som lækjer<br />
og dei som blir lækte<br />
vi bed at livskrefter<br />
framleis sigrar<br />
over dødskrefter<br />
i dei store og<br />
i dei små koplingar<br />
inni oss og mellom oss<br />
Fredshymne<br />
ei hymne kling<br />
rundt jordas ring<br />
gjennom dagar og år<br />
når fredsløfte rår<br />
og hender finn hender<br />
det går ei bru<br />
av håp og tru<br />
gjennom vekslande kår<br />
når fredsløfte rår<br />
og hender finn hender<br />
ei lilje skin<br />
så kvit og fin<br />
gjennom vinter og vår<br />
når fredsløfte rår<br />
og hender finn hender<br />
og kjærleik gror<br />
frå bror til bror<br />
gjennom fruktbare kår<br />
når fredsløfte rår<br />
og hender finn hender<br />
38 <strong>St</strong>. <strong>Franciskus</strong> <strong>menighetsblad</strong>
Tekst og foto: Jan-Erik Løken<br />
David Ottersen er blitt novise hos karmelittene<br />
Vi deler her Facebookinnlegg fra Åse Ottersen.<br />
Hun kan fortelle nytt om hennes sønn David<br />
Ottersen som er oppvokst på Tromøy i Arendal<br />
og i mange år har vært medlem av <strong>St</strong>. <strong>Franciskus</strong><br />
Xaverius menighet.<br />
«David er blitt opptatt som novise hos Karmelittene<br />
i Amerika etter å ha vært der et år i klosteret<br />
deres på Holy Hill. Han fant seg hjemme i deres<br />
spiritualitet da han leste om helgenen Johannes<br />
av Korset, Teresa av Avila og lille Therese av<br />
Lisieux. Han er antagelig den først nordmann<br />
som blir Karmelitt Broder såvidt vi vet. Han har<br />
mellomnavn ”Elia” og beholder sitt døpenavn.<br />
Profeten Elia er en av deres forbilder som holdt til<br />
på Karmel-fjellet.»<br />
Ny nettside for skolen<br />
<strong>St</strong>. <strong>Franciskus</strong> skole har fått ny nettside. Denne er under<br />
utvikling, men er for det meste klar. Forhåpentligvis vil denne<br />
fremstå som enkel og grei å bruke og vi håper at mange tar<br />
seg tid til å besøke siden for å bli bedre kjent med skolen vår.<br />
Adressen er fortsatt.www.stfx.no<br />
Vi ser her David ytterst til høyre. Foto: Karmelittene.<br />
4.klasse lærte om<br />
dåpen<br />
Nylig hadde elevene i<br />
4.klasse dåpens sakrament<br />
på timeplanen.<br />
Da passet det veldig<br />
greit å besøke kirken<br />
vår hvor p. Sigurd fikk<br />
muligheten til å vise<br />
frem døpefonten og<br />
fortelle barna om hvordan man blir døpt – enten som barn<br />
eller voksen.<br />
Barnehagen på tur<br />
Barna i barnehagen er heldige for de er stadig på tur til fine steder i nærmiljøet<br />
vårt.<br />
Den 19.september skriver barnehagen på sin egen Facebook side følgende: I<br />
dag pakket vi på Revegruppen med oss mat og kakao og dro til Ribbervann på<br />
bokstavjakt. Vi fant mange flotte ” bokstaver” i naturen og hadde en god lunsj<br />
ved vannet<br />
Nr. 3 – <strong>2023</strong><br />
39
Sveve høyt<br />
– årets BlimE!<br />
Tekst og foto: Jan-Erik Løken<br />
Årets BlimE-dans ble arrangert 22.september og som vanlig var både <strong>St</strong>. <strong>Franciskus</strong> skole og<br />
<strong>St</strong>. <strong>Franciskus</strong> barnehage med på den store nasjonale dansen. I år var det 12 gang at BlimE ble<br />
arrangert av NrK-Super som er barne og ungdomskanalen til NrK.<br />
Barn fra <strong>St</strong>. <strong>Franciskus</strong> barnehage danset sammen med skolebarna<br />
Vi var veldig heldige med været i år. Det var sol og ganske<br />
varmt septembervær. De fleste klassene på barneskolen<br />
deltok i dansen fra amfiscenen og i skolegården der også<br />
barnehagens barn kom for å delta sammen med skolebarna.<br />
Noen elever var i bassenget for å ha svømmeundervisning,<br />
men der forteller lærer Krølle Hopp at elevene<br />
fremførte BlimE-dansen i bassenget!!!<br />
BlimE! er NrK`s kampanje med mål om å fremme vennskap<br />
og omsorg for hverandre. Slagordet er «Si hei! Vær<br />
en venn! BlimE!». Hvert år lanseres det en sang med til-<br />
hørende dans, der hensikten er å styrke samholdet på<br />
skolene.<br />
I år het BlimE-låten «Sveve høy» og ble fremført av artisten<br />
Martin Lilleberg. Den samiske varianten heter «Moai<br />
Girde» og synges av Ánde Gaup.<br />
I ukene frem til selve BlimE-dagen så øves det både i klassene<br />
og i barnehagen, og dette er noe som de aller fleste<br />
barna synes er veldig gøy å være med på. Dansen blir<br />
gjerne også danset flere ganger i løpet av året, typisk i<br />
pauser i forbindelse med barnas spisepauser.<br />
40 <strong>St</strong>. <strong>Franciskus</strong> <strong>menighetsblad</strong>
Elever fra 5.og 6.klasse på amfiscenen.<br />
Elever fra 1. 2 og 5.klasse i gang med å danse i skolegården.<br />
Lever nå, hjertet slår for det vi tror på, kan få til det vi vil, alt vi drømmer om…. heter det blant annet i<br />
teksten til «Sveve Høyt».<br />
Nr. 3 – <strong>2023</strong><br />
41
Glimt fra<br />
Arendalsuka<br />
Tekst og foto: Jan-Erik Løken/Caritas.no<br />
I august var det som vanlig «Arendalsuka» i Arendal.<br />
Blant de mange foredragene og arrangementene av ulike slag som ble holdt denne uka, så var<br />
også Caritas med på banen.<br />
Hovedansvaret for disse arrangementene hadde Caritas<br />
Norge, men våre lokale Caritas-medarbeidere Pawel Matych<br />
og Joris Neyens bidro også til å få arrangementene<br />
gjennomført.<br />
I forbindelse med neste års Arendalsuka håper vi å få Caritas<br />
enda mer synlig i mylderet av gode arrangement.<br />
Fra Caritas Norge kom blant annet generalsekretær Martha<br />
Rubiano Skretteberg. Hun ledet en spennende samtale<br />
med utviklingsminister Anne Beathe Tvinnereim (Sp) da<br />
<strong>menighetsblad</strong>et var tilstede. Dette var torsdagen i Arendalsuka.<br />
Temaet var hvordan utviklingsministeren og Norge<br />
jobber for å minske sultproblematikken i verden.<br />
Senere samme dag var det også var det sult som sto på<br />
agendaen. Globalt er det 735 millioner mennesker som<br />
går sultne til sengs hver kveld ifølge den siste statistikken<br />
fra FN. For å bidra i kampen mot sult, har regjeringen<br />
laget en egen matsikkerhetsstrategi. Målet er å øke den<br />
lokale matproduksjon i Afrika, og å gjøre småbønder mer<br />
selvforsynte og mindre sårbare for klimaendringer og andre<br />
kriser.<br />
Etter samtalen med utviklingsministeren så fulgte en panelsamtale<br />
mellom Andreas Hansen, direktør i Verdens<br />
Matvareprograms nordiske kontor, Nils Vagstad, direktør<br />
i NIBIO, Arthur Salte, styremedlem i Norges Bondelag<br />
og Tale Birkeland Hungnes, utenlandssjef i Caritas Norge.<br />
Moderator var Elise Åsnes, leder i Spire.<br />
Mange møtte frem for å følge med på samtalene. Det var<br />
stor enighet blant debattdeltakerne om at strategien er<br />
et viktig tiltak i kampen mot sult, men flere poengterte<br />
at hvis en skal nå målene, så må regjeringen også bevilge<br />
nok penger til dette arbeidet.<br />
Besøk fra Ukraina<br />
Med oss som vår gjest<br />
på Arendalsuka, hadde<br />
Caritas Tetiana <strong>St</strong>rawnychy,<br />
leder av Caritas<br />
Ukraina. Under Caritas sitt<br />
seminar på fredagen om hvilken<br />
betydning sivilsamfunnet spiller i en flyktningkrise, hadde<br />
<strong>St</strong>rawnychy en sentral rolle.<br />
Generalsekretær Martha Skretteberg intervjuet utviklingsminister Anne<br />
Beathe Tvinnereim (Sp).<br />
Fra panelsamtalen.<br />
42 <strong>St</strong>. <strong>Franciskus</strong> <strong>menighetsblad</strong>
Helt siden 2014 har Caritas Ukraina gitt humanitær støtte<br />
til internt fordrevne og andre som har blitt rammet<br />
av Russlands okkupasjon av det østlige Ukraina og Krymhalvøya,<br />
og fullskalainvasjonen i fjor vinter. Millioner av<br />
mennesker har fått hjelp, med midler fra blant annet<br />
Ute<strong>nr</strong>iksdepartementet og private givere i Norge.<br />
Tetiana snakket om hvordan det er å leve i et land i krig,<br />
og om det viktige arbeidet Caritas som sivilsamfunnsorganisasjon<br />
gjør ved å hjelpe, organisere og legge til rette<br />
for initiativ og engasjement i lokalsamfunnene. Mobiliseringen<br />
av frivillige hjelpearbeidere har vært enorm siden<br />
24. februar 2022.<br />
Det var ganske mange som møtte opp på arrangementene til Caritas i<br />
Arendal.<br />
Nr. 3 – <strong>2023</strong><br />
43
10.klasse Romatur <strong>2023</strong><br />
Tekst: Andrea Serine <strong>St</strong>rand Hammond og <strong>St</strong>ella van der Zant (10B).<br />
Foto: <strong>St</strong>ella van der Zant.<br />
Vår tur til Roma i år gikk ikke helt som planlagt, men ble<br />
likevel veldig fin. Klassen ble delt på to fly. Det ene kom<br />
seg til Roma på mandagen og det andre landet i Roma<br />
på tirsdagen med en ekstra overnatting i Oslo. De som<br />
kom til Roma på mandagen fikk en fin rundtur i byen på<br />
tirsdagen hvor de fikk se Spansketrappen, komme inn i<br />
Colosseum, se Pantheon, Piazza Navona og vakre Trevi<br />
fontenen. Tirsdag kveld var hele klassen samlet på hotellet.<br />
På onsdagen var det tid for audiens hos Paven. Det var<br />
veldig spesielt og en “once in a lifetime” opplevelse. Ikke<br />
akkurat noe du gjør hver onsdag. Det var spennende og<br />
lærerikt, og vi fikk synge Fader Vår på Latin. Resten av<br />
dagen gikk til shopping før vi samlet oss og spiste en god<br />
middag ved den vakre Trevi fontenen. Så var vi kommet<br />
til torsdag som var vår siste dag i Roma. Vi dro tidlig på<br />
morgenen til Peterskirken for å ha messe i krypten i Pe-<br />
44 <strong>St</strong>. <strong>Franciskus</strong> <strong>menighetsblad</strong>
terskirken. Etter dette fikk vi gå opp den trange veien<br />
til kuppelen i toppen av kirken som er på 132<br />
m. Der fikk vi tatt mange bilder av den fantastiske<br />
utsikten over Roma. Så dro vi videre og spiste en<br />
felles lunsj før vi splittet oss og hadde noen timer<br />
fritid. Den kvelden spiste vi middag på Navona Notte.<br />
Den faste restauranten p. Sigurd tar med alle<br />
klassene siste dag i Roma.<br />
Da var fredagen kommet, og det var på tide å si farvel<br />
til Roma. Reisen hjem ble en kaotisk reise med<br />
veldig mye turbulens og mange forsøk på å lande<br />
på Kjevik. Det endte med at vi ikke landet på Kjevik,<br />
men fikk oss en natt på hotell i Oslo og tok buss<br />
hjem dagen etter.<br />
Denne turen er noe vi aldri vil glemme og vi takker<br />
alle lærere og foreldre som valgte å stille opp!<br />
Program våren 2024<br />
Dette er hva som er klart ved trykking av bladet i november. Se på nettsiden og<br />
Facebook for nærmere informasjon utover våren.<br />
Alexander Golding.<br />
Onsdag 7. februar<br />
Tema:<br />
”Caritas og bistand i et lite og stort perspektiv”.<br />
Foredraget holdes av Alexander Golding,<br />
administrasjonssjef i Caritas Norge<br />
Onsdag 17. april<br />
Tema:<br />
”<strong>St</strong>or oppstandelse om Oppstandelsen – om gleden<br />
i påskemusikken og hvorfor den engasjerer”.<br />
Foredraget holdes av Wolfgang Antoine Marie Plagge.<br />
Wolfgang Plagge spiller på<br />
flygel under et tidligere besøk<br />
i katolsk forum i Arendal.<br />
Wolfgang Plagge har vokst opp i Mariakirken menighet på <strong>St</strong>abekk i Bærum.<br />
Han begynte å spille piano som fireåring, og debuterte i Universitetets aula i<br />
Oslo bare tolv år gammel. Han begynte også tidlig å komponere, og er særlig<br />
anerkjent for sine verk for blåseinstrumenter. På tross av en revmatisk lidelse<br />
opptrer Plagge ofte som pianist, og har spilt med flere ledende orkestre.<br />
Plagge har mottatt flere priser for sitt musikalske virke.<br />
Alle foredragene er åpne for alle og finner sted kl. 19.00 på <strong>St</strong>. <strong>Franciskus</strong> barneskoles<br />
personalrom (Kirkebakken 12, Arendal). Inngangspenger kr. 100,- for<br />
voksne og kr. 50,- for studenter og pensjonister. Enkel servering hver gang.<br />
Nr. 3 – <strong>2023</strong><br />
45
Informasjon om kirkens forskjellige grupper<br />
samt kontaktdetaljer til lederne<br />
<strong>St</strong>aben (ansatte)<br />
(arendal@katolsk.no)<br />
Sogneprest – p. Sigurd Markussen 37 00 22 01 (trykk 2)<br />
Menighetssekretær – Beata Matych 37 00 22 01 (trykk 1)<br />
Caritas Koordinator og Barne- og ungdomsarbeider<br />
– Joris Neyens 37 00 22 01 (trykk 4)<br />
Vaktmester – Atle Boye (976 700 48)<br />
Renholder – Raquel Olandria<br />
Caritas Arendal Infosenter<br />
Rådgiver – Pawel Matych 37 00 22 01 (trykk 5)<br />
Menighetsråd<br />
Leder – Roxana Smetan Løken (975 77 804)<br />
Nestleder – Andrzej Domachowski (918 77 904)<br />
Finansrådet<br />
Leder – p. Sigurd Markussen (37 00 22 01)<br />
Medlemmer: Beata Matych, Jan Erik Løken, Janet Skaalvik<br />
Caritas Arendal<br />
<strong>St</strong>yreleder – Hans Petter Asser (906 96 617)<br />
Ministranter<br />
p. Sigurd Markussen (37 00 22 01)<br />
Lektorer<br />
Ansvarlig – Jan Erik Løken (906 31 651)<br />
Kor<br />
Leder – Tor Livar Grude (404 16 424)<br />
Polsk Kor<br />
Leder – Marta Tryzna (998 76 756)<br />
Blomster i kirken<br />
Leder – Karin Sissener (971 50 090)<br />
Kirkerydding og vask<br />
Ansvarlig – Raquel Olandria<br />
Konfirmasjonsundervisning<br />
Leder – p. Sigurd Markussen (37 00 22 01)<br />
Kontaktperson – Beata Matych (37 00 22 01)<br />
Katekese<br />
Leder – p. Sigurd Markussen (37 00 22 01)<br />
Kontaktperson – Beata Matych (476 65 635)<br />
Kirkekaffe grupper<br />
Caritas Arendal – Joris Neyens 37 00 22 01 (trykk 4)<br />
Kirkeverter<br />
Caritas Arendal – Joris Neyens 37 00 22 01 (trykk 4)<br />
Katolsk Forum<br />
Kontaktperson – Anne Marie Graver (917 29 906)<br />
I tillegg Tor Livar Grude (404 16 424)<br />
Birgitta Forening<br />
Leder – Karin Sissener (971 50 090)<br />
<strong>St</strong>. Jude Chaplaincy<br />
Kontaktperson – Belinda Pedersen (996 41 257)<br />
Ser du noe som ikke stemmer, ta gjerne kontakt med menighetskontoret<br />
(Beata 37 00 22 01).<br />
Skattefradrag på gaver og kollekter i <strong>St</strong>. <strong>Franciskus</strong> Xaverius kirke<br />
Det er nå mulig å få skattefradrag på alle kollekter og<br />
gaver som gis til menigheten via VIPPS.<br />
Helt enkelt går du inn på vårt Vippsnummer, eller<br />
scanner QR-koden. Gå til ”Kollekt og gaver”. Når du<br />
får spørsmål om du vil ha skattefradrag, aksepterer du<br />
dette.<br />
Du trenger bare å gjøre dette første gangen, siden vil<br />
det automatisk gå en melding til Skatteetaten og gavene<br />
kommer automatisk på skattemeldingen din (du må i løpet<br />
av et år ha gitt minst kr. 500,- for å få skattefradrag).<br />
Til sammen kan vær enkelt få skattefradrag for inntil<br />
kr. 25 000,- i løpet av et år. Gavene og kollektene blir<br />
automatisk registrert i Skatteetaten og kommer derfor<br />
automatisk inn på skattemeldingen din.<br />
Det er også anledning til enkelt å tegne en giveravtale<br />
direkte fra vår nettside: www.menigheten.stfx.no<br />
Helt til høyre i menyen finner du en lenke du kan trykke<br />
på og et skjema du kan fylle ut.<br />
46 <strong>St</strong>. <strong>Franciskus</strong> <strong>menighetsblad</strong>
Bønnens apostolat<br />
Pavens bønneintensjoner for desember <strong>2023</strong><br />
For mennesker med nedsatt funksjonsevne<br />
Vi ber om at mennesker som lever med nedsatt funksjons¬evne må få større oppmerksomhet<br />
i samfunnet, og at alle institusjoner kan tilby stadig mer tilpassede programmer som hjelper disse<br />
menneskene til å delta aktivt i samfunnslivet.<br />
Pavens bønneintensjoner for januar 2024<br />
For mangfoldet i kirken<br />
La oss be om at Ånden hjelper oss å gjenkjenne de ulike nådegavene i det kristne fellesskapet,<br />
og å oppdage rikdommen i forskjellige liturgiske tradisjoner i Den katolske kirke.<br />
Pavens bønneintensjoner for februar 2024<br />
For de dødssyke<br />
La oss be om at de syke som er i livets sluttfase, og deres familier,<br />
får nødvendig medisinsk og menneskelig omsorg og støtte.<br />
Pavens bønneintensjoner for mars 2024<br />
For kristne som er i livsfare<br />
La oss be om at de troende som risikerer livet for evangeliet i ulike deler av verden<br />
kan fylle Kirken med sitt mot og misjonsengasjement.<br />
Søndag 7.januar 2024<br />
etter høymessen kl. 11.00<br />
HELLIGTREKONGERSFEST<br />
FOR ALLE BARN I MENIGHETEN<br />
<br />
<br />
<br />
<br />
<br />
<br />
GANG RUNDT JULETREET<br />
UNDERHOLDNING<br />
UTLODNING MED FINE PREMIER<br />
Alle, både store og små er hjertelig velkomne!<br />
Nr. 3 – <strong>2023</strong><br />
47
Minner fra seniorfesten<br />
Tekst og foto: p.Sigurd Markussen. Foto: Divina Halvorsen<br />
I noen år allerede har Caritas Arendal hver høst arrangert en egen fest for menighetens<br />
seniorer, det vil si de som har fylt 70 år. I år falt festen på lørdag 28. oktober<br />
og 33 gjester benket seg rundt bordene etter kveldsmessen i <strong>St</strong>. <strong>Franciskus</strong> Xaverius<br />
kirke.<br />
På menyen i år var det «Biff stroganoff», servert med deilig salat og ferskt brød. Vin<br />
og øl eller alkoholfritt fulgte med. For å underholde oss, stilte menighetens egen<br />
countryartist, Laila Hansen opp, sammen med sin mann Tom Terjesen. Det ble en<br />
flott liten minikonsert, der noen av oss også følte det rykket i dansefoten og derfor<br />
var ute på gulvet for en svingom.<br />
Etter konsert og litt dans, serverte vi kaffe/te og deilig hjemmelaget is fra Sød, vår<br />
egen lokale katolske isfabrikk. Utlodning er en selvfølge på slike arrangementer, så<br />
også denne gangen.<br />
Marie <strong>St</strong>røm Olsen leste høyt en artig fortelling fra «Ajax» og så ble det allsang akkompagnert<br />
av Tor Livar Grude. Etter loddtrekning og mange lykkelige vinnere av<br />
gevinster, takket vi for oss.<br />
En stor takk til styret i Caritas Arendal for<br />
nok en særdeles vellykket seniorfest, og en<br />
ekstra stor takk til Caritaskoordinator Joris<br />
Neyens, som organiserte det hele.<br />
Som vanlig var det ikke mangel på god mat – og både maten og drikken ble satt stor pris på av<br />
alle de fremmøtte.<br />
p. Sigurd sammen med sin gode sørafrikanske venn,<br />
Msgr. Simon Donnelly som var på besøk i Arendal da<br />
seniorfesten foregikk.<br />
48 <strong>St</strong>. <strong>Franciskus</strong> <strong>menighetsblad</strong>
Lektorliste år B<br />
3.desember 1.søndag i advent. Messeboken side 85 Karen Folgen<br />
10.desember 2.søndag i advent. Messeboken side 94 Karin Sissener<br />
17.desember 3.søndag i advent. Messeboken side 102 Dineke Heck Tingstveit<br />
24.desember 4.søndag i advent. Messeboken side 110 Kurt Moritz Homme<br />
24.desember Julaften – familiemesse kl 16.00. Messeboken side 117 p. Sigurd<br />
24.desember Midnattsmessen kl 24.00 Pawel Matych<br />
25.desember 1,juledag. Messeboken side 127 Ingrid Fløistad<br />
31.desember Den Hellige Familie. Messeboken side 131 Helga Lid Ball<br />
7.januar Herrens dåp. Messeboken side 154 Jan-Erik Løken<br />
14.januar 2 søndag i det alminnelige kirkeår. Messeboken side 441 Per <strong>St</strong>abell<br />
21.januar 3 søndag i det alminnelige kirkeår. Messeboken side 450 Tadeusz Lisiecki<br />
28.januar 4 søndag i det alminnelige kirkeår. Messeboken side 459 Hans Christian Lunder<br />
4.februar 5 søndag i det alminnelige kirkeår. Messeboken side 467 Torill Raumanni<br />
11.februar 6 søndag i det alminnelige kirkeår. Messeboken side 477 Karin Sissener<br />
14.februar Askeonsdag – faste og abstinensdag. Messeboken side 161 Jan-Erik Løken<br />
18.februar 1.søndag i fasten. Messeboken side 170 Karen Folgen<br />
25.februar 2.søndag i fasten. Messeboken side 179 Helga Lid Ball<br />
03.mars 3.søndag i fasten. Messeboken side 190 Dineke Heck Tingsveit<br />
10.mars 4.søndag i fasten. Messeboken side 202 Kurt Moritz Homme<br />
17.mars 5.søndag i fasten. Messeboken side 179 Ingrid Fløistad<br />
24.mars Palmesøndag Messeboken side 231<br />
Hans Christian Lunder<br />
(Ingrid Fløistad og Pål Koren<br />
Pedersen hjelper til med<br />
evangeliet)<br />
28.mars Skjærtorsdag Messeboken side 272 Jan-Erik Løken<br />
29.mars Langfredag Messeboken side 286<br />
Pawel Matych<br />
(Ingrid Fløistad hjelper med<br />
evangelieteksten)<br />
30.mars Påskenattsvigilien Messeboken side 321<br />
1.lesning: Jan-Erik Løken<br />
2.lesning: Jan-Erik Løken<br />
3. lesning: Pawel Matych<br />
4. lesning Pawel Matych<br />
5.lesning Toril Raumanni<br />
6: lesning Toril Raumanni<br />
Epistel lesning: Jan-Erik Løken<br />
Andrea Maini synger<br />
Påskelovsangen – Exsultet<br />
31.mars 1.påskedag Messeboken side 351 Per <strong>St</strong>abell<br />
Nr. 3 – <strong>2023</strong><br />
49
Livets gang<br />
Dåp<br />
25. juni <strong>2023</strong> Nataniel KOROJEDOV<br />
15. juli <strong>2023</strong> Marcjanna FRACZKOWSKA<br />
16. juli <strong>2023</strong> Thomas Habtom WELDU<br />
Nina LORENS-THOMMESEN<br />
29. juli <strong>2023</strong> Simon Alexander Oliveira NORDSTRAND<br />
30. juli <strong>2023</strong> Mia Vienna FARANSO<br />
10. sept. <strong>2023</strong> Elisa SERRAIOCCO<br />
Maria SERRAIOCCO<br />
30. sept.<strong>2023</strong> Nelly RORAT<br />
Ektevigsel<br />
3. august <strong>2023</strong> Miriam Løvheim NAHAIRY og<br />
Petar KNEZOVIC<br />
12. august <strong>2023</strong> Maren Voldsnes IVERSEN<br />
og Christen Andreas<br />
Orvin WROLDSEN<br />
19. august <strong>2023</strong> Pia Hele VÅGE<br />
og Peter Angelo OTTERSEN<br />
Thomas Habtom Weldu<br />
Mia Vienna Faranso.<br />
Simon Alexander Oliveira Nordstrand.<br />
Konfirmasjon<br />
3. september <strong>2023</strong><br />
Pia Helen Våge og<br />
Peter Angelo Ottersen<br />
Maren Voldsnes Iversen<br />
og Christen Andreas<br />
Orvin Wroldsen<br />
R.I.P.<br />
25. juli <strong>2023</strong> Gerda Elisabeth SIRING<br />
født 16.april 1933<br />
13. oktober <strong>2023</strong> Johanna Catherine<br />
SKARPENES<br />
født 3. juli 1964<br />
23. oktober <strong>2023</strong> Norgår Svein THON<br />
Født 7. oktober 1940<br />
Krystian BORKOWSKI<br />
Nicolas Sebastian BRYS<br />
Katarzyna BULAS<br />
Oscar FRACZKOWSKI<br />
Anna JABLONSKA<br />
Xavier JABLONSKI<br />
Fabian JASKULSKI<br />
Julia KALINA<br />
Kaspian KAZIENKO<br />
Gaby Angelaine Caballejos KOI<br />
John Kyle Andreas Caballejos KOI<br />
Dominik KRYJ<br />
Marius Christian MONTECILLO<br />
Amelia PAWLOWSKA<br />
Daniel PSZCZOLINSKI<br />
Kacper PSZCZOLINSKI<br />
Nadia Maria SADOWSKA<br />
Julia SEIERSTAD<br />
<strong>St</strong>anislaw Dawid SEKOWSKI<br />
Gracjan SKOWRON<br />
Adam SOSIN<br />
Oskar SZURGAJ<br />
Kee Mang THANG<br />
Norbert Piotr ZABOROWSKI<br />
50 <strong>St</strong>. <strong>Franciskus</strong> <strong>menighetsblad</strong>
24. desember<br />
(4. søndag i advent og julaften)<br />
11.00 – 4. søndag i advent<br />
13.30 – Messe på polsk 4. søndag i advent<br />
16.00 – Familiemesse<br />
24.00 – Midnattsmesse<br />
1. juledag<br />
11.00 – Høymesse<br />
13.30 – Messe på polsk<br />
15.00 – Messe i Treungen kyrkje<br />
Messetider julen <strong>2023</strong><br />
Kirkekaffeoversikt<br />
Søndager etter messen kl. 11<br />
DESEMBER<br />
03/12/<strong>2023</strong> Norsk Gruppe v/ Ruth Bjørneseth<br />
10/12/<strong>2023</strong> Rwandisk Gruppe v/Brigitte Nsabimana<br />
17/12/<strong>2023</strong> Filippinsk Gruppe v/ Belinda Pedersen<br />
2. juledag<br />
Ingen messer<br />
30. desember<br />
18.30 – Messe<br />
31. desember<br />
09.00 – Messe<br />
11.00 – Høymesse<br />
13.30 – Messe på polsk<br />
1. nyttårsdag<br />
11.00 – Høymesse<br />
13.30 – Messe på polsk<br />
FEBRUAR<br />
04/02/2024 Filippinsk Gruppe v/ Belinda Pedersen<br />
11/02/2024 Rwandisk Gruppe v/Brigitte Nsabimana<br />
18/02/2024 Burmesisk Gruppe v/ Esther Mang<br />
25/02/2024 Polsk Gruppe v/ Beata Matych<br />
og Maria Rødssæteren<br />
JANUAR<br />
07/01/2024 Menighetsrådet – Hellige trekongersfest<br />
14/01/2024 Burmesisk Gruppe v/ Esther Mang<br />
21/01/2024 Polsk Gruppe v/ Beata Matych<br />
og Maria Rødssæteren<br />
28/01/2024 Norsk Gruppe v/ Ruth Bjørneseth<br />
MARS<br />
03/03/2024 Filippinsk Gruppe v/ Belinda Pedersen<br />
10/03/2024 Norsk Gruppe v/ Ruth Bjørneseth<br />
17/03/2024 Rwandisk Gruppe v/Brigitte Nsabimana<br />
24/03/2024 Polsk Gruppe v/ Beata Matych<br />
og Maria Rødssæteren<br />
Cafe Victor i Pollen – Arendals hjerte<br />
Nr. 3 – <strong>2023</strong><br />
51
Returadresse:<br />
<strong>St</strong>. <strong>Franciskus</strong> Xaverius menighet, Kirkebakken 19, 4836 Arendal<br />
Kristen heraldikk og vexiologi<br />
fra norske kommuner og fylker<br />
Tekst: Jan-Erik Løken. Illustrasjoner: Wikipedia.org og crwflags.com<br />
Vestby er en kommune i Akershus fylke. Våpenet viser tre gylne kløverkors<br />
på rød bakgrunn. Kløverkorsene symboliserer de tre tradisjonelle<br />
kirkesognene i kommunen, Vestby, Såner og Garder. Det er også tre<br />
naturlige havner i kommunen – Emmerstad, Kjøvangen og Sonskilen.<br />
Våpenet ble godkjent 18.juni 1982.<br />
Våpenskjold<br />
Flagg<br />
Krødsherad er en kommune i Buskerud fylke. Våpenet og fl agget viser et<br />
gyllent Andreaskors på blå bakgrunn. Den blå bakgrunnen skal illustrere<br />
innsjøen Krøderen.<br />
Andreaskorset er antatt valgt som symbol fordi det viser kryssende<br />
kommunikasjon fra nord-syd øst-vest på Krøderen. Kommunen har også<br />
bli kalt Krydsherred etter det norrøne navnet Kræðir. Våpen og fl agg ble<br />
godkjent 9.juni 1981.<br />
Våpenskjold<br />
Flagg<br />
Oslo er Norges hovedstad og er både et fylke og en kommune.<br />
Våpenet til Oslo er ikke egentlig et våpenskjold, men et segl fra 1924<br />
som da baserte seg på kilder fra middelalderen. Hovedmotivet i seglet er<br />
byens skytshelgen <strong>St</strong>. Hallvard, på en trone med løvehoder. Han holder<br />
sine attributter i hendene, de tre pilene han ble drept med i venstre hånd<br />
og kvernsteinen drapsmannene bandt til ham for å senke liket i Drammensfjorden<br />
i høyre. Ved hans føtter ligger en naken kvinne, som viser til<br />
kvinnen han ville redde fra ugjerningsmenn.<br />
Våpenskjold<br />
Flagg<br />
Valle er en kommune i Agder fylke.<br />
Motivet er 5 gylne Andreaskors på rød bakgrunn.<br />
Korsene skal symbolisere utsmykning som var vanlig på kirkene i bygda<br />
i eldre tider. Våpenskjold og flagg er godkjent 11.mai 1984<br />
Våpenskjold<br />
Flagg<br />
Flagg fra år 2000<br />
Oslos flagg i perioden<br />
1924–2000<br />
Gol er en kommune i Buskerud fylke. Motivet er tre svarte nøkler med<br />
kors på gul bakgrunn. Nøklene skal symbolisere tradisjonelle nøkler til<br />
Gol stavkirke som nå er en del av utstillingen til Norsk Folkemuseum på<br />
Bygdøy i Oslo. Flagg og våpen ble godkjent 13.sepetember 1985.<br />
Våpenskjold<br />
Flagg<br />
Rogaland er et av Norges fylker som grenser mot Agder og Vestland<br />
fylke.<br />
Våpenet viser et utskrådd sølvkors med spiss fot, på blå bunn. Det skal<br />
minne om steinkorset reist etter Erling Skjalgssons død i 1029. Det<br />
interessante her er jo at det var i trefning med Kong Olav (den senere<br />
Hellige) at Erling ble drept.<br />
Våpen og flagg ble godkjent i 1974.<br />
Våpenskjold<br />
Flagg