Vern Om Livet nr. 2-2023
Create successful ePaper yourself
Turn your PDF publications into a flip-book with our unique Google optimized e-Paper software.
VERN OM LIVET<br />
Nr. 2 <strong>2023</strong><br />
Kjempet for<br />
datteren sin … 12<br />
Verdien av<br />
langsomhet … 14<br />
Menneskeverd må<br />
være mer enn<br />
et pynteord … 16<br />
LIVSVERNPRISEN<br />
<strong>2023</strong><br />
LØFTER FREM<br />
LIVSVIKTIGE VERDIER<br />
BRØDRENE VEBJØRN OG EIMUND SAND FÅR ÅRETS LIVSVERNPRIS
VERN OM LIVET<br />
Medlemsblad utgitt av Menneskeverd<br />
Nr. 2 <strong>2023</strong><br />
Konstituert generalsekretær og ansvarlig redaktør:<br />
Maria Elisabeth Selbekk<br />
maria@menneskeverd.no<br />
Redaktør:<br />
Susanne Ward Ådlandsvik<br />
susanne@menneskeverd.no<br />
Adresse:<br />
Storgaten 10 b, 0155 Oslo<br />
22 34 09 00<br />
post@menneskeverd.no<br />
www.menneskeverd.no<br />
Layout: Miriam Sæter<br />
Forsidefoto: Øyvind Ganesh Eknes<br />
Gaver til Menneskeverd:<br />
3000.15.51228<br />
Menneskeverds styre:<br />
Hege Fagermoen (styreleder)<br />
Jens Espeland (nestleder)<br />
Anne-Grethe Akselsen<br />
Frida Andersen Halleraker<br />
Francesca Lønstad Bleken<br />
Elisabeth Bakke Husabø<br />
Håkon Sigland<br />
Richard Aune (1. vara)<br />
Ester Madelen Lorentzen (2. vara)<br />
Mikal Valland Nordli (3. vara)<br />
Rådgivende utvalg:<br />
Faglig etisk utvalg og markedsutvalg<br />
– HAR DU MØTT ET VITNE,<br />
HAR DU SELV BLITT ET VITNE<br />
Tirsdag 23. mai deles Livsvernprisen for <strong>2023</strong> ut på Hotel<br />
Continental i Oslo. Det er en stor begivenhet for Menneskeverd,<br />
og både stab, styret og mange medlemmer er med på denne<br />
årlige markeringen. Prisen deles ut til personer eller organisasjoner<br />
som har bidratt positivt til å verne om menneskeverdet, og har med et par<br />
unntak blitt delt ut hvert år siden 1997.<br />
I år går prisen til kunstnerbrødrene Vebjørn og Eimund Sand for deres arbeid med å<br />
løfte fram grunnleggende verdier som menneskeverd, demokrati og frihet gjennom<br />
kunstinstallasjonen Roseslottet.<br />
Hvis du ikke har besøkt Roseslottet ved Frognerseteren i Oslo, så vil jeg virkelig<br />
anbefale deg å ta turen. Roseslottet er et kunstprosjekt utformet som en dannelsesreise<br />
hvor vi kan oppdage, reflektere og ta inn over oss hvilke verdier som ligger<br />
til grunn for frihet og demokrati. Med okkupasjonen av Norge som bakteppe,<br />
konkretiserer Vebjørn og Eimund Sand menneskeverd-tanken for oss og viser oss<br />
hvilke konsekvenser det har for både samfunn og enkeltindivider når menneskeverdet<br />
blir tatt fra oss.<br />
– Jeg tror at vi kunstnere er et eller annet sted mellom en prest og en lege, sa Vebjørn<br />
Sand da staben var på omvisning på Roseslottet tidligere i vår.<br />
– Kunsten berører mennesket på grunnleggende eksistensielle måter. Vi kunstnere<br />
jobber med menneskelige og eksistensielle, store og små deler av menneskelivet.<br />
Vi er ikke her på jorden så veldig lenge. Derfor har det vært viktig for meg å gjøre<br />
noe vesentlig, og det har jeg blant annet gjort gjennom menneskemøtene med tidsvitnene<br />
fra krigen. Har du møtt et vitne, så har du selv blitt et vitne, fortalte han oss.<br />
INNHOLD<br />
11 TIDLIGERE PRISVINNERE<br />
12 EN FARS KAMP FOR DATTEREN<br />
14 VERDIEN AV LANGSOMHET<br />
15 PODKAST VERDT Å LYTTE TIL<br />
16 MENNESKEVERD MÅ VÆRE<br />
MER ENN ET PYNTEORD<br />
18 DIN HJERTESAK I TESTAMENTET<br />
19 AKTUELT<br />
4LIVSVERNPRIS TIL<br />
KUNSTNERBRØDRE<br />
Opplag: 9.000<br />
Trykkeri: Østfold Trykkeri<br />
Medlem av<br />
Innsamlingskontrollen<br />
Menneskeverd er en livsvernorganisasjon og<br />
jobber for å fremme livsrett, likeverd og<br />
livshjelp. Vi vil synliggjøre verdien av ethvert<br />
menneskeliv: Fra før vi er født, ved nedsatt<br />
funksjonsevne og ved livets avslutning.<br />
Menneskeverd har tre hovedroller: Vi vil gjennom<br />
aktiv formidling bygge kunnskap og holdninger,<br />
og motivere til innsats for menneskeverdet. Vi<br />
vil være et kompetansesenter for dem som søker<br />
informasjon om våre temaer. Vi vil være en aktør<br />
som skaper politiske resultater.<br />
Menneskeverd bygger sitt arbeid både på<br />
det kristne menneskesynet og på Lejeuneerklæringen,<br />
som begge sier at alle menneskeliv<br />
er like mye verdt.<br />
Synspunkt som kommer til uttrykk i <strong>Vern</strong> om<br />
livets artikler og reportasjer, står for forfatterens/<br />
intervjuobjektets egen regning. Menneskeverds<br />
meninger kommer til uttrykk gjennom lederen<br />
og kommentarer skrevet av personer i Menneskeverds<br />
stab.<br />
<strong>Vern</strong> om livet arbeider etter Vær Varsomplakatens<br />
regler for god presseskikk.<br />
ISSN: 0333-158X<br />
En enorm innsats har gått med i å bygge opp Roseslottet og gjøre det tilgjengelig<br />
for publikum. Under omvisningen stoppet vi opp ved verdenserklæringen om<br />
menneskerettigheter, skrevet på en plakett i sentrum av utstillingen. Der leste vi<br />
høyt sammen: «Alle mennesker er født frie og med samme iboende menneskeverd<br />
og menneskerettigheter. De er utstyrt med fornuft og samvittighet og bør handle<br />
mot hverandre i brorskapets ånd.»<br />
– Denne formuleringen har fått en oppgradering, påpekte Vebjørn Sand.<br />
– Vi har satt «iboende» foran «menneskeverd», etter inspirasjon fra Helga Arntzen,<br />
grunnlegger av Hvite busser og Aktive fredsreiser, fordi menneskeverdet er ikke noe<br />
du tar på deg, det er noe du har iboende, sa han.<br />
Dette iboende menneskeverdet har vært førende for Vebjørn og Eimund Sand<br />
i utviklingen av den storslåtte utstillingen Roseslottet. Vi gleder oss over å gi<br />
Livsvernprisen <strong>2023</strong> til brødrene, og oppfordrer alle som har mulighet, til å avlegge<br />
Roseslottet et besøk.<br />
Maria Elisabeth Selbekk<br />
Konstituert generalsekretær<br />
Generalsekretær Morten Dahle Stærk har foreldrepermisjon frem til mai 2024.<br />
Maria Elisabeth Selbekk er konstituert generalsekretær i denne perioden.<br />
MENNESKEVERDS STAB<br />
Maria Elisabeth Selbekk<br />
Konstituert generalsekretær<br />
Bjarne Fevang<br />
Administrasjonsleder<br />
Kristin Rudstaden<br />
Informasjonsansvarlig<br />
Susanne Schiager Ferreira<br />
Markedsansvarlig<br />
Susanne Ward Ådlandsvik<br />
Informasjonskonsulent<br />
Sara Marie Grimstad<br />
Undervisningsansvarlig<br />
Mirjam Dorthea Hansen<br />
Prosjektmedarbeider<br />
Fredrik Høst Hansen<br />
Undervisningskonsulent<br />
Morten Dahle Stærk<br />
Generalsekretær<br />
(Permisjon)
LIVSVERNPRISEN<br />
<strong>2023</strong><br />
– Vi må holde<br />
flammen levende<br />
Hvordan kan geometriske<br />
figurer og billedkunst hjelpe<br />
oss til å ta vare på verdier som<br />
menneskeverd, demokrati og frihet?<br />
Brødrene Eimund og Vebjørn Sand<br />
har bygget et gullslott i skogen<br />
for å minne oss på at vi aldri må<br />
ta disse verdiene for gitt.<br />
TEKST SUSANNE WARD ÅDLANDSVIK<br />
FOTO ØYVIND GANESH EKNES<br />
«Alle mennesker er født frie og med<br />
samme iboende menneskeverd og<br />
menneskerettigheter.»<br />
Tusenvis av skoleelever har stått på<br />
toppen av Oslo og gjentatt disse ordene<br />
etter en av guidene på Roseslottet.<br />
Menneskeverds stab står her denne<br />
vårdagen og gjentar ordene etter<br />
Vebjørn Sand, en av de to kunstnerne<br />
som har bygget opp den storslåtte kunstparken<br />
ved inngangen til Nordmarka.<br />
Eimund Sand er den andre. De to<br />
brødrene får årets Livsvernpris for sitt<br />
arbeid med å løfte fram grunnleggende<br />
verdier som menneskeverd, demokrati<br />
og frihet gjennom kunstinstallasjonen<br />
Roseslottet.<br />
Gullbeholdningen vi mistet<br />
Som et Soria Moria i gull er Roseslottet<br />
godt synlig fra Oslo sentrum. Fem gullforgylte<br />
søyler symboliserer krigsårene<br />
og motstandskampen. Gullet er det edle,<br />
det som skal vare bestandig, og verdiene<br />
som det norske samfunnet bygger<br />
på. Den egentlige gullbeholdningen som<br />
vi mistet under okkupasjonen.<br />
– Når jeg skal fortelle barn hva<br />
Roseslottet er, så sier jeg at vi bygger<br />
et gullslott i skogen. Som skjuler det<br />
største og vakreste av alt, nemlig<br />
friheten, sier Vebjørn.<br />
Roseslottet er et pedagogisk prosjekt, en<br />
sansearena og en dannelsesreise hvor<br />
besøkende kan oppdage, reflektere og<br />
ta inn over seg hvilke verdier som ligger<br />
til grunn for frihet og demokrati, og hva<br />
som ble frarøvet oss under okkupasjonen<br />
i Norge.<br />
→<br />
4 5 5
– Roseslottet skal være en solid påminnelse<br />
om at disse verdiene ikke er en<br />
selvfølge, men noe vi er nødt til å ta vare<br />
på. De er en flamme som må holdes<br />
levende, sier Eimund og Vebjørn, som<br />
deler det kunstneriske ansvaret for<br />
Roseslottet.<br />
Utfyller hverandre<br />
Litt over tre år skiller de to brødrene.<br />
Vebjørn og tvillingbroren Aune ble født<br />
i mars 1966. I juni 1969 kom Eimund<br />
og tvillingsøsteren Ane. Søskenflokken<br />
består også av storebror Håvard, som<br />
ble født i 1964.<br />
Ideen til Roseslottet har vokst fram<br />
gjennom flere år, og det er ikke det<br />
første prosjektet de to brødrene samarbeider<br />
om. De har jobbet sammen<br />
i snart tre tiår, om store prosjekter<br />
som Keplerstjernen på Gardermoen,<br />
Leonardobroen i Ås og Trollslottet som<br />
sto på samme sted som Roseslottet<br />
vinteren 1997–98.<br />
– Vi har ulike styrker og egenskaper og<br />
utfyller hverandre godt, sier de.<br />
Etter åpningen av Roseslottet for snart<br />
tre år siden, har 350 000 mennesker<br />
besøkt utstillingen, og prisene har haglet<br />
over brødrene. De har mottatt Oslo bys<br />
kunstnerpris, bydel Vestre Akers kulturpris,<br />
Frederikprisen og Sønstebyprisen.<br />
Og det amerikanske tidsskriftet Time<br />
Magazine har kåret Roseslottet til et<br />
av verdens 100 beste steder å besøke.<br />
Men de er ikke blitt verken blasert eller<br />
bortskjemt, og uttrykker stor glede og<br />
takknemlighet over å få Menneskeverds<br />
livsvernpris for <strong>2023</strong>.<br />
– Det er en stor ære og anerkjennelse<br />
å få denne prisen. Det er flott å få en<br />
bekreftelse på at vår fortelling er blitt<br />
NÅR JEG SKAL FORTELLE BARN HVA ROSESLOTTET<br />
ER, SÅ SIER JEG AT VI BYGGER ET GULLSLOTT I<br />
SKOGEN. SOM SKJULER DET STØRSTE OG<br />
VAKRESTE AV ALT, NEMLIG FRIHETEN.<br />
– Å skjule det onde bak idyll og skjønnhet kaller<br />
jeg mitt Arendtske grep, forteller Vebjørn Sand.<br />
Bildet i bakgrunnen viser nazistledere i festlig<br />
lag under planlegging av Holocaust.<br />
På toppen av Roseslottet ligger «De ufødtes<br />
stjerne», som er et meditasjonsobjekt for troen på<br />
menneskeverdet. Her blir også Menneskerettighetserklæringen<br />
lest opp – og gjentatt – av grupper på<br />
omvisning.<br />
Vebjørn Sand<br />
Er kjent både som maler, grafiker og prosjektskaper.<br />
Utdannet fra Statens Kunstakademi i Oslo og Kunstakademiet<br />
i Praha. Studerte videre ved The Art Students League<br />
i New York. Kunstneren har vært elev av malerne Walther<br />
Aas og Rolf Schønfeldt og de amerikanske malerne Ronald<br />
Sherr, Peter Cox, Michael Burban og Frank Porcu. Står bak<br />
prosjektene «Trollslottet», «Leonardobroa» og «Kepler-<br />
stjernen». I 2006 skapte han Leonardo da Vincis bro av<br />
is i Dronning Maud Land, Antarktis. Isbroa på sydpol-<br />
kontinentet skulle sette søkelys på global oppvarming og<br />
er et pågående prosjekt.<br />
Isbroa har også blitt reist på Grønland i 2009, utenfor<br />
FN-bygningen i New York i 2008 og under miljøtoppmøtet<br />
i København i 2009. Vebjørn har de siste årene vært<br />
aktuell med to male-serier fra andre verdenskrig;<br />
hørt og lagt merke til. Og Livsvernprisen<br />
er en pris som setter søkelys på den<br />
delen av utstillingen som handler om<br />
de tre verdiene som ble satt ut av kraft<br />
under okkupasjonen, sier Eimund.<br />
– Å få Livsvernprisen er en stor oppmuntring.<br />
Enhver pris vi får er også<br />
viktig med tanke på sterkere forankring<br />
i samfunnet og videre søknader<br />
om støtte, sier Vebjørn.<br />
Teamwork<br />
Kunstinstallasjonen har kostet<br />
50 millioner kroner, finansiert ved<br />
hjelp av salg av kunst og bidrag fra<br />
givere, dugnadsånd og gode avtaler<br />
med bedriftene og selskapene som<br />
har vært med å bygge Roseslottet. To<br />
millioner har de fått i statlig støtte. Og<br />
tomten får de låne av Oslo kommune<br />
ut 2025. Billettinntekter og salg av<br />
kaffe og programmer bidrar til den<br />
daglige driften – som ble dyrere enn<br />
først antatt.<br />
– Den største utfordringen med et sånt<br />
prosjekt er å skaffe kapitalen. I tillegg<br />
til alle tillatelser som trengs. Malingen<br />
er en måte å avreagere på, sier Vebjørn,<br />
som bor og maler i et nedlagt fabrikklokale<br />
han leier i Sørkedalen.<br />
Begge understreker at de deler prisen<br />
med alle som har jobbet med prosjektet.<br />
– Roseslottet er teamwork, og vi ville<br />
ikke klart det uten de flotte menneskene<br />
som har båret – og bærer – prosjektet<br />
sammen med oss, sier de.<br />
Vebjørn Sand<br />
«Individets Valg» og «Guernica – et vendepunkt».<br />
Kilde: www.roseslottet.no<br />
20 ansatte og en rekke frivillige<br />
sørger for at utstillingen<br />
→<br />
6 7
kan være åpen hver dag og at maskineriet<br />
på Roseslottet smøres når det trengs.<br />
En scene rommer jevnlige kulturarrangement,<br />
og Roseslottet har sin egen<br />
musikalske leder og arrangementssjef.<br />
Individets valg<br />
På vei opp til toppen av Roseslottet har<br />
vi gått på opplysningens vei og passert<br />
greske vaser – amforaer – hvor vi kan<br />
lytte til visdomsord fra antikkens filosofer.<br />
Vi har gått under Leonardos bro<br />
– som symboliserer kontakten mellom<br />
mennesker, nasjoner og kulturer – og<br />
mellom fortid, nåtid og fremtid. Vi har<br />
passert «Historiens ansikter», portretter<br />
av mennesker som var tidsvitner, ofre<br />
fra krigen eller som på ulike måter bidro<br />
i motstandskampen. Vi har sett bilder<br />
av krigsfangenes lidelser, hverdagsliv<br />
under okkupasjonen og krigsseilernes<br />
drama. Historier fra en ikke altfor<br />
fjern fortid, om menneskets evne til<br />
grusomhet og vågemot, bestialitet og<br />
nestekjærlighet.<br />
– Vi ønsker å fortelle historien om krigen<br />
uten å demonisere eller glorifisere. Det<br />
som står sentralt, er individet og dets<br />
valg. Noen mennesker tok valg som har<br />
blitt stående som mektige heltedåder,<br />
mens andre tok valg som har blitt<br />
stående som de største forbrytelsene<br />
mot menneskeheten, sier Vebjørn.<br />
Ondskapens banalitet<br />
I «Ellinors hus» får vi et grufullt glimt av<br />
en av disse forbrytelsene: Forfølgelsen<br />
av de norske jødene og Holocaust,<br />
fortalt gjennom historien til fem år<br />
gamle Ellinor Meiran. Hun ble deportert,<br />
fraktet med transportskipet Donau<br />
og drept i Auschwitz i desember 1942.<br />
JEG ØNSKER Å LØFTE DE TRE<br />
PRINSIPPENE RETTSSTAT, DEMOKRATI<br />
OG HUMANISME NED FRA IDEENES HIMMEL<br />
OG OPP FRA BIBLIOTEKENES KJELLERE OG<br />
PLASSERE DEM PÅ JORDA SOM VISUELLE<br />
FORMER PUBLIKUM KAN BERØRE OG<br />
TIL OG MED GÅ INN I.<br />
Eimund Sand<br />
Som en grell kontrast er bildet av<br />
skålende, feststemte nazistledere som<br />
nettopp har funnet «den endelige<br />
løsningen» på «det europeiske jødespørsmålet».<br />
Lederne var samlet i<br />
Berlin-forstaden Wannsee i januar 1942<br />
for å drøfte samordning og gjennomføring<br />
av Holocaust.<br />
– Å skjule det onde bak idyll og skjønnhet<br />
kaller jeg mitt Arendtske grep,<br />
forteller Vebjørn.<br />
Han refererer til den tyske politiske<br />
tenkeren og skribenten Hanna Arendt<br />
som dekket rettssaken mot Adolf<br />
Eichmann i Jerusalem i 1961. Eichmann<br />
sto tiltalt for folkemord etter å ha vært<br />
en av de hovedansvarlige for logistikken<br />
under Holocaust. I en artikkel i tidsskriftet<br />
The New Yorker lanserte Arendt<br />
begrepet «Ondskapens banalitet», som<br />
handler om menneskets sviktende evne<br />
til å tenke selv. Hun hevdet at Eichmann<br />
ikke var spesielt ond, men begikk feil<br />
ved å være ekstremt lovlydig i et ondt<br />
system og ved ikke å tenke på personlig<br />
ansvar i en større sammenheng.<br />
– Geometrien er et universelt språk og en<br />
brobygger, sier Eimund Sand, som er hovedarkitekten<br />
bak de geometriske figurene og<br />
designet til dekoret på hovedkonstruksjonene.<br />
Bak ser vi en av søylene i gull som symboliserer<br />
krigsårene og motstandskampen.<br />
Eimund Sand<br />
Kunstneren arbeider hovedsakelig med geometriske skulpturer<br />
og har i mange år turnert med en forestilling om<br />
matematikkens historie på barne- og ungdomsskoler. Har<br />
skrevet boken om prosjektene «Trollslottet», «Leonardobroa»<br />
og «Keplerstjernen», boken Vennskapets øyeblikk,<br />
som er et kulturhistorisk essay og boken Montebellostjernen.<br />
Til Majorstua skole i Oslo skapte han skulpturen «Sfærisk<br />
dodekaeder» som var en gave fra NHO til skolens 100-års<br />
jubileum. I 2017 skapte han Altersmykket til den nybygde<br />
Jessheim kirke, i samarbeid med broren Vebjørn. Den åtte<br />
meter høye stjernen er en forvandlet Keplerstjerne der<br />
armene er gjennomsiktige prismer. Eimund Sand driver<br />
SandAtelier på Tjøme, som er et verksted der nye geometriske<br />
kunstformer utvikles.<br />
Kilde: www.roseslottet.no<br />
– Hannah Arendt minner oss om<br />
at ondskap kan ligge som en latent<br />
mulighet i alle mennesker, sier han.<br />
Det første tidsvitnet<br />
Roseslottets navn er inspirert av den<br />
tyske motstandsgruppen «Den hvite<br />
rose». De var en ikke-voldelig gruppe<br />
som i stedet for våpen brukte ordet mot<br />
naziregimet. Ved siden av den 3,5 meter<br />
høye rosen ser vi portrettet av tidsvitnet<br />
Traute Lafrenz som var med i gruppen.<br />
Hun var det første tidsvitnet Vebjørn<br />
malte. Hun ble arrestert for sin tilknytning<br />
til Den hvite rose, men unnslapp<br />
dødsstraff ved å overliste nazistene.<br />
Foran bildet av Traute Lafrenz står det<br />
denne dagen en vase med blomster.<br />
– Hun døde for tre dager siden, nesten<br />
104 år gammel. Inntil hun døde, var<br />
hun det siste gjenlevende medlemmet<br />
av Den hvite rose, forteller Vebjørn.<br />
MENNESKEVERD OG MENNESKERETTIGHETER<br />
ER OGSÅ UNIVERSELLE, DERFOR ER<br />
GEOMETRIEN VELEGNET TIL Å FORTELLE<br />
OM DISSE VERDIENE.<br />
Eimund Sand<br />
Møtene med de mange tidsvitnene har<br />
satt sterke spor hos kunstneren.<br />
– Jeg har møtt fantastiske mennesker<br />
som har gjennomlevd helt ekstreme<br />
ting. De har kjempet med livet som<br />
innsats. Fredsprisvinneren Elie Wiesel<br />
har sagt at når du har møtt et vitne, har<br />
du selv blitt et vitne. Jeg tror vår fremste<br />
oppgave er å bygge videre på vår kultur,<br />
og for meg gir det mening å handle på<br />
vegne av noe større. Når vi går inn<br />
i mytene og de store fortellingene,<br />
åpner det seg noe universelt som<br />
hjelper oss til å holde menneskesynet<br />
levende, sier han.<br />
→<br />
8 9
Et universelt språk<br />
Vebjørn har stått for billedkunsten,<br />
Eimund er hovedarkitekten bak de<br />
geometriske figurene, og sammen har<br />
de utviklet de store installasjonene.<br />
De er begge opptatt av at verdiene<br />
Roseslottet representerer, skal bli noe<br />
mer enn abstrakte ideer. At de skal bli<br />
konkrete for oss gjennom sansene.<br />
– Jeg ønsker å løfte de tre prinsippene<br />
rettsstat, demokrati og humanisme<br />
ned fra ideenes himmel og opp fra<br />
bibliotekenes kjellere og plassere dem<br />
på jorda som visuelle former publikum<br />
kan berøre og til og med gå inn i,<br />
sier Eimund.<br />
For å gjøre dette, bruker han geometri.<br />
– Geometrien er et universelt språk og<br />
en brobygger. En amerikansk kube, en<br />
fransk kube og en russisk kube ser helt<br />
like ut. Menneskeverd og menneskerettigheter<br />
er også universelle, derfor<br />
er geometrien velegnet til å fortelle om<br />
disse verdiene. I dette språket peker vi<br />
på at demokrati, rettsstat og humanisme<br />
ikke bare er samfunnsinstitusjoner,<br />
de er først og fremst sinnstilstander,<br />
forankret i oss. Rettsstaten som likevekt<br />
med deg selv og med andre.<br />
Demokratiet, å lytte til sin egen og til<br />
andres stemme. Humanismen, å søke<br />
vennskap med seg selv og med de man<br />
møter. Roseslottet er et leirbål alle kan<br />
sitte rundt, en visjon som forener og et<br />
verdifellesskap som alle deler på tross<br />
av forskjeller, sier han.<br />
– Kunst inneholder alltid mye symbolikk<br />
og mange lag av betydning og<br />
referanser. Vi har en besøkende som<br />
har vært her 60 ganger, og som sier<br />
han oppdager noe nytt hver gang,<br />
smiler Vebjørn.<br />
NOEN MENNESKER TOK VALG SOM HAR<br />
BLITT STÅENDE SOM MEKTIGE HELTEDÅDER,<br />
MENS ANDRE TOK VALG SOM HAR BLITT<br />
STÅENDE SOM DE STØRSTE FORBRYTELSENE<br />
MOT MENNESKEHETEN.<br />
Vebjørn Sand<br />
Den umistelige humanismen<br />
Når vi går ut av Roseslottet, kan vi<br />
lese et sitat av jurist og rettshistoriker<br />
Otto Gritschneder: «Den som sover i et<br />
demokrati, våkner opp i et diktatur».<br />
– Det fantastiske med humanismen er<br />
at individet står i sentrum. Under totalitære<br />
krefter er det motsatt – da står<br />
det totalitære over individet, og hvis<br />
ikke individet innordner seg, skal det<br />
kontrolleres, undertrykkes eller tilintetgjøres.<br />
Derfor må vi passe på at vi ikke<br />
sovner. Vi må holde flammen levende<br />
og aldri ta humanismen for gitt, understreker<br />
brødrene Sand. ◆<br />
Vebjørn og Eimund Sand vokste opp i Bærum og på Hvaler i Østfold i en søskenflokk<br />
på fem. Foran f.v.: Eimund og Ane, i midten f.v.: Aune, Håvard og Vebjørn. Bak sitter<br />
foreldrene Kari og Øivind Sand.<br />
Les mer om Roseslottet<br />
på www.roseslottet.no<br />
FOTO ROLF UTGÅRD<br />
Tidligere<br />
prisvinnere<br />
Elin Brodin<br />
fikk prisen fordi hun gjennom<br />
forfatterskap og debattinnlegg<br />
har engasjert seg sterkt i<br />
kampen mot provosert abort og<br />
medisinsk forskning som truer<br />
menneskeverdet.<br />
Marte Wexelsen Goksøyr<br />
fikk prisen for sitt sterke bidrag<br />
i debatten rundt selektering og<br />
tidlig ultralyd.<br />
2013<br />
Thorvald Steen<br />
fikk prisen fordi han bidrar til<br />
å styrke gode holdninger til<br />
menneskets verdi uavhengig av<br />
yteevne og sykdomsbilde.<br />
Salum Kashafali<br />
fikk prisen for sin åpenhet om<br />
sin alvorlige øyesykdom og sitt<br />
engasjement for inkludering,<br />
mangfold og respekt uavhengig av<br />
hvem du er og hvor du kommer fra.<br />
Ola Didrik Saugstad<br />
og Torleiv Ole Rognum<br />
fikk prisen fordi de kjemper for<br />
livet og menneskeverdet i en tid<br />
der teknologien stadig utfordrer<br />
våre verdier og etiske grenser.<br />
Bettina og Stein Husebø<br />
fikk prisen for sitt langvarige<br />
arbeid og engasjement for<br />
mennesker i livets siste fase og<br />
for å løfte fram de syke og eldres<br />
iboende verdighet.<br />
Signe og Geir Lippestad<br />
fikk prisen for sitt engasjement<br />
for mennesker med nedsatt<br />
funksjonsevne og for sitt arbeid<br />
for mangfold og inkludering av<br />
funksjonshemmede i arbeidsliv<br />
og medier.<br />
Kristin Clemet<br />
fikk prisen for sitt mangeårige<br />
engasjement for abortsaken og<br />
debatten om sorteringssamfunnet.<br />
Med faglig tyngde og en respektfull<br />
tone har hun løftet viktige etiske<br />
resonnementer inn i en vanskelig<br />
og ofte polarisert debatt.<br />
Menneskeverd har delt ut Livsvernprisen<br />
hvert år siden 1997, med unntak av årene<br />
1999 og 2003. Alle vinnerne har vært like<br />
verdige, og her presenterer vi noen av dem.<br />
1997 2007 2008<br />
2012 2010 2009<br />
2022<br />
2014<br />
2020<br />
Margreth Olin<br />
fikk prisen for synliggjøringen<br />
av menneskets verdi gjennom<br />
dokumentarfilmen Onkel Reidar.<br />
Marianne Mjaaland<br />
fikk prisen for å bidra til<br />
åpenhet om kvinners erfaringer<br />
og opplevelser knyttet til<br />
svangerskapsavbrudd.<br />
2017<br />
Per Fugelli<br />
(1943–2017) fikk prisen for<br />
sin evne til å snakke naturlig og<br />
ærlig om døden, samtidig som<br />
han inspirerte til livsglede.<br />
2019<br />
Birgit Lovise<br />
Røkkum Skarstein<br />
fikk prisen for sitt arbeid med å<br />
styrke posisjonen til mennesker<br />
med nedsatt funksjonsevne.<br />
10 11
Tanken på at kona skulle ta abort, var absurd for<br />
Håkon. Han kjente en samhørighet med barnet sitt<br />
fra det øyeblikket han hørte det lille hjertet banke.<br />
KJEMPET<br />
FOR<br />
DATTEREN<br />
SIN<br />
ILLUSTRASJONSFOTO ISTOCK<br />
Jeg sa at jeg skjønte at hun ikke følte seg klar til å bli mor, men<br />
at jeg ikke kunne være delaktig i drap på mitt eget barn.<br />
Han blir stille. Tenker tilbake på den opprivende tiden.<br />
– Jeg følte meg desperat, og til slutt hadde jeg ikke flere<br />
alternativer. Jeg sa til henne at hvis hun tok abort, ville min<br />
kjærlighet for henne dø. Da ville jeg gå fra henne.<br />
Faren presset moren<br />
Hvis vi tar en svipptur tilbake til Håkons ungdomstid, forstår<br />
vi bedre hvorfor han kjempet så hardt for at kona skulle<br />
beholde barnet deres. Da han var midt i tenårene, fikk han<br />
vite at han kunne hatt en eldre søster eller bror.<br />
– Moren min ble gravid noen år før jeg ble født, men faren<br />
min var ikke klar for å bli far. Han tvang henne til å ta abort.<br />
Mamma fortalte at det døde noe inni henne da det skjedde.<br />
Det er det verste hun har opplevd. Foreldrene mine holdt<br />
sammen noen år til, men de er skilt i dag. Og selv om faren<br />
min i ettertid har angret og bedt mamma om tilgivelse, har<br />
det preget familien i alle år. Jeg fikk flere søsken senere, men<br />
det har vært smertefullt å tenke på at jeg kunne hatt en eldre<br />
søster eller bror, forteller han.<br />
– Hvis du tar abort, dør min<br />
kjærlighet for deg, sa Håkon til<br />
kona si da hun ikke ville beholde<br />
barnet de ventet.<br />
TEKST SUSANNE WARD ÅDLANDSVIK<br />
Håkon er ikke hans egentlige navn. Vi møter ham et sted på<br />
Østlandet, og det er mest av hensyn til datteren at han ikke<br />
ønsker å stå fram med navn og bilde. Men også fordi han har<br />
fått så mye hets og hat de gangene han har fortalt historien sin.<br />
– Mange kvinner reagerer sterkt på at jeg overtalte kona mi<br />
til å beholde barnet vårt. De mener at en mann bør holde seg<br />
unna den avgjørelsen – og at det er fullt og helt kvinnens valg.<br />
Ingen vei tilbake<br />
Da kona til Håkon ble gravid for snart seks år siden, følte hun<br />
seg ikke klar til å bli mor. Hun var i begynnelsen av 20-årene,<br />
han var noen år eldre.<br />
– Hun brukte spiral, men ble gravid likevel, forteller han.<br />
De måtte til lege for å få fjernet spiralen, og mens de var der,<br />
ble de spurt om de ville høre hjerterytmen til barnet.<br />
– Da jeg hørte det bankende, lille hjertet, var jeg solgt. Da var<br />
det ingen vei tilbake. Jeg ønsket så inderlig å bli pappa, og<br />
tanken på å fjerne barnet var helt absurd, sier han.<br />
Tiden som fulgte, ble krevende og kaotisk. Kona var fast<br />
bestemt på å ta abort. Håkon tryglet henne om å la være.<br />
DET ER EN HELT UMULIG TANKE FOR OSS BEGGE<br />
AT VI IKKE SKULLE HATT DATTEREN VÅR.<br />
– Jeg sa til henne at det aldri er noe perfekt tidspunkt å bli<br />
foreldre på. Nå hadde vi muligheten til å få et potensielt friskt<br />
barn, og da forsto jeg ikke hvorfor hun ikke ville bære det<br />
fram. Men hun sto på sitt, forteller han.<br />
Mer og mer desperat<br />
Han følte seg maktesløs.<br />
– Jeg følte at jeg ikke hadde noen mulighet til å påvirke valget<br />
hennes. Jeg ble mer og mer desperat og prøvde å overtale<br />
henne på alle tenkelige og utenkelige måter. Hun var troende,<br />
så jeg sa til henne at det å ta abort var i strid med troen hennes.<br />
Har takket ham<br />
Etter at Håkon stilte ultimatum, gikk kona med på å bære fram<br />
barnet. Hun ville ikke miste ham.<br />
– Kjærligheten for meg gjorde at hun ombestemte<br />
seg, forteller Håkon.<br />
Til sommeren er det fem år siden<br />
datteren ble født.<br />
– Hun er en trygg og god og solid lita jente. En solstråle med<br />
egne meninger, smiler han.<br />
Ekteskapet mellom Håkon og kona tok slutt for et par år siden,<br />
men datteren er jevnlig hos pappa’n sin, noe leiligheten full<br />
av leker bærer preg av.<br />
– Vi har begge to et veldig nært og godt forhold til datteren<br />
vår. Og moren hennes, som nå er min ex-kone, takker meg<br />
ofte for at jeg overtalte henne til å ikke ta abort. Det er en helt<br />
umulig tanke for oss begge at vi ikke skulle hatt datteren vår.<br />
Og selv om vi to ikke holdt sammen, er vi evig takknemlige<br />
for å være foreldrene hennes, sier Håkon. ◆<br />
12 13
Verdien av<br />
langsomhet<br />
HAR DU FÅTT MED DEG DISSE?<br />
Ingen spørsmål er dumme, sier vi. Men tør vi å spørre om det vi virkelig lurer på? Menneskeverds<br />
Ivo Vatnar Eikje tar opp dumme, enkle og vanskelige spørsmål med spennende gjester i podkasten<br />
Hvorfor det? Blant de siste månedenes gjester er både oljefondsjefen og forsvarssjefen.<br />
«Vi må slåss for utilgjengeligheten og for retten til å tenke en<br />
tanke som er lenger enn fem centimeter», skrev sosialantropolog<br />
Thomas Hylland Eriksen i boka Øyeblikkets tyranni, flere år før<br />
smarttelefonen lå i alles lommer.<br />
Hvorfor finnes<br />
det ikke p-piller<br />
for menn?<br />
BJØRN SKÅLHEGG<br />
Hvorfor overlevde Marita<br />
Gjerdrum-skredet?<br />
MARITA GUNDERSEN<br />
I podkasten Hvorfor det? snakker han med Ivo Vatnar Eikje<br />
om viktigheten av langsomhet og evnen til å konsentrere seg<br />
over lengre tid. En evne mange opplever at de mister i takt<br />
med varslingene fra smarttelefonen, som stadig bryter inn<br />
med nyheter, meldinger, e-poster og avtaler.<br />
– Det er visse ting som bare kan gjøres langsomt og<br />
visse ting som bare kan gjøres når du er veldig<br />
konsentrert og virkelig bryr deg om det du<br />
holder på med, sier han.<br />
Dybder og nyanser<br />
Hylland Eriksen peker på at det<br />
er problematisk at vi fyller<br />
alle mellomrom og tomrom i<br />
hverdagen med aktiviteter,<br />
konsum og underholdning.<br />
FOTO MIRJAM DORTHEA HANSEN<br />
– Vi mister evnen til å gå<br />
i dybden, og vi får aldri<br />
tid til å bli kjent med oss<br />
selv og våre omgivelser.<br />
Det kan bare gjøres<br />
langsomt. Sokrates sa<br />
at det uutforskede livet<br />
ikke er verdt å leve. For<br />
hva er vitsen med det? Da<br />
kunne vi like gjerne vært en<br />
maur eller en katt. Det er så<br />
mange dybder og nyanser i den<br />
menneskelige tilværelsen som vi<br />
går glipp av hvis vi bare lever på<br />
overflaten og aldri går i dybden. Vi<br />
mister muligheten til å oppleve at det<br />
er noe inni oss som ligner på en sjel, sier<br />
Hylland Eriksen.<br />
Hjerneforurensning<br />
Han mener vi lever i en avhengighet av å<br />
være påkoblet og tilgjengelige. Men det bør<br />
Sosialantropolog og forsker Thomas<br />
Hylland Eriksen er gjest i podkasten<br />
Hvorfor det? og snakker med Ivo<br />
Vatnar Eikje om verdien av<br />
langsomhet og frakoblet tid.<br />
ikke bare være opp til den enkelte å redusere det digitale<br />
konsumet.<br />
– Vi trenger hjelp fra samfunnet i form av regler og lovverk<br />
som beskytter oss mot hjerneforurensning. På samme måte<br />
som vi har regler mot utslipp fra fabrikker eller mot å kjøre<br />
for fort på veien, sier han.<br />
– Tog, turistforeningshytter og universitets-auditorier<br />
bør være internett- og<br />
mobilfrie. Da må man være til stede<br />
og ikke la seg forføre av distraksjoner.<br />
Vi kan innføre noen<br />
slike regler, på samme måte<br />
som det ikke er lov til å røyke<br />
innendørs lenger, sier han.<br />
Frakoblet hverdag<br />
I tillegg mener han vi bør<br />
legge om arbeidslivet<br />
og gjøre det aktverdig<br />
å være «offline» noen<br />
timer hver dag for å<br />
kunne konsentrere seg<br />
om det man gjør.<br />
– Jeg vet at dette ikke er<br />
så enkelt, men det er en<br />
retning som vi kan prøve å<br />
gå i. Det betyr ikke at vi skal<br />
legge alt det heseblesende jaget<br />
bak oss. Men vi må av og til ha<br />
muligheten til å sette oss ned, tenke<br />
oss om og prøve å se oss selv både innenfra<br />
og utenfra. Ellers får vi et liv som står<br />
stille i en rasende fart, sier Thomas Hylland<br />
Eriksen i podkasten. ◆<br />
Du kan lytte til episoden på menneskeverd.no<br />
eller der du vanligvis lytter til podkast.<br />
Hvorfor ble Eirik<br />
Kristoffersen<br />
spesialsoldat?<br />
EIRIK KRISTOFFERSEN<br />
Hvorfor trodde psykolog Atle<br />
Austad på Viggo Kristiansen?<br />
ATLE AUSTAD<br />
Hvorfor forlot ikke Abida<br />
Raja et voldelig ekteskap?<br />
HÅKON F. HØYDAL<br />
Hvorfor vil rike ha mer?<br />
NICOLAI TANGEN<br />
Hvorfor publiserte Vebjørn Selbekk<br />
Muhammed-karikaturer?<br />
VEBJØRN SELBEKK<br />
Hvorfor er vi ensomme?<br />
HILDE ØSTBY<br />
Hvorfor øker forskjellen<br />
mellom fattig og rik?<br />
MÍMIR KRISTJÁNSSON<br />
Hvorfor sa Jens Kvernmo opp<br />
jobben og ble eventyrer?<br />
JENS KVERNMO<br />
Hør disse og de andre episodene på www.menneskeverd.no eller der du vanligvis lytter til podkast.<br />
14 15
FOTO MIROSLAV BOLJEVIĆ<br />
GJESTESKRIBENT DANIEL JOACHIM KLEIVEN<br />
ER FILOSOF, SIVILØKONOM OG MEDREDAKTØR<br />
FOR BOKEN DØDSHJELP I NORDEN.<br />
ILLUSTRASJON KARIN KVALVIK JOHANSEN<br />
gjesteskribenten<br />
Menneskeverd må være<br />
mer enn pynteord i festtaler<br />
Dyktige kommunikatorer forsøker gjerne å<br />
identifisere hvilke ord som skaper positive<br />
assosiasjoner hos et publikum, for deretter å<br />
knytte dem til sitt eget budskap. Men konsepter<br />
som «menneskeverd» er avhengig av å ha mer<br />
substans.<br />
Du trenger ikke lese nettaviser særlig lenge for<br />
å observere dette fenomenet. Ord som «nestekjærlighet»<br />
brukes i resonnement, både for å åpne<br />
grensene for innvandring, men også for å hjelpe<br />
«der de er». Ord om «klimaansvar» kan støtte en<br />
konklusjon, både om å stenge den norske oljekrana,<br />
men også for fortsatt<br />
produksjon,<br />
slik at ikke verdens<br />
energisituasjon<br />
fører til konflikt,<br />
økte priser og påfølgende<br />
inntekter for<br />
regimer som snakker<br />
langt mindre<br />
om slike ansvar.<br />
Det virker selvmotsigende<br />
når samme<br />
pynteord brukes til<br />
å rettferdiggjøre diametralt motstridende forslag.<br />
Langt på vei er det en in<strong>nr</strong>ømmelse av at politikk<br />
er en vanskelig labyrint å bevege seg gjennom. På<br />
begge sider av en uenighet, kan vi finne mennesker<br />
med motivasjon om å gjøre godt, men som er<br />
uenig i virkemidlene for å virkeliggjøre det. Men<br />
en overveiende fare, er at forsøk på å gjemme<br />
komplekse politiske spørsmål bak pynteord, ender<br />
opp med å vanne ut disse ordene og tømme dem<br />
for mening.<br />
Iboende verdi<br />
Det må aldri skje med «menneskeverd». En viktig<br />
kjerne i konseptet menneskeverd er den umålelige<br />
og iboende verdien hvert enkelt menneske<br />
har, bare i kraft av å være et menneske. Fra denne<br />
iboende verdien, har vi tenkt at det følger en «rett<br />
til liv», hvor det også er en av statens viktigste<br />
oppgaver å ivareta denne. Hvis vi skulle satt ned<br />
en forenklet formel, kunne vi skrevet noe slikt som:<br />
Menneske = Umålelig verdi.<br />
For å delta i gruppen<br />
av skapninger<br />
som deler denne<br />
verdien, holder det<br />
altså å delta i den<br />
biologiske arten<br />
«menneske». Det<br />
kreves ikke mer.<br />
Her trenger ingen<br />
å hoppe høyt nok,<br />
være smart nok, ha<br />
riktig hudfarge eller<br />
tilhøre en sosial<br />
klasse. Motsatsen<br />
er å hevde at det kreves en ytterligere variabel for<br />
å få medlemskap i gruppen av mennesker som har<br />
del i denne verdien. Da må vi utvide formelen:<br />
EN VIKTIG KJERNE I KONSEPTET<br />
MENNESKEVERD ER DEN UMÅLELIGE<br />
OG IBOENDE VERDIEN HVERT<br />
ENKELT MENNESKE HAR, BARE<br />
I KRAFT AV Å VÆRE ET MENNESKE.<br />
Menneske + X = Umålelig verdi.<br />
Her må altså en variabel «X» være til stede før det<br />
enkelte mennesket har oppfylt kriteriene. Flere<br />
personer har forsøkt å foreslå definisjoner til hva<br />
denne «X» kan være.<br />
Skråplanseffekt<br />
I debatten om dødshjelp, hører vi gjerne dette<br />
omtalt som liv med «uutholdelig lidelse» eller liv<br />
«ikke verdt å leve», som muliggjør denne politiske<br />
løsningen. Tross gode intensjoner, er det et problem<br />
at slike forslag er veldig subjektive. Det som<br />
for en person beskriver slikt, er fremmed for en<br />
annen. Her tar disse ordene plassen til en «X», og<br />
sier at selv om en person vanligvis har umålelig<br />
verdi og rett til liv, endrer dette seg dersom<br />
personen har en tilstand som kan beskrives av X.<br />
Nederland har utformet en dødshjelpslov på førstnevnte<br />
kriterium. Når vi påstår at det her har<br />
skjedd en skråplanseffekt i praksis, mens ordlyden<br />
i loven har forblitt den samme, viser det at tolkningen<br />
av «opplevd uutholdelig lidelse» har flyttet<br />
seg, fra uutholdelig fysisk lidelse, til psykisk og<br />
kanskje også eksistensiell lidelse. I staten Oregon<br />
i USA, hvor dødshjelpspasienter oppgir grunnene<br />
til hvorfor de velger slik, står ikke smerte i høysetet,<br />
men for perioden 1998–2020 troner «tap av<br />
autonomi» (90,6 %) og «frykt for tap av livskvalitet»<br />
(89,9 %). Dette sier noe om at menneskelivets verdi<br />
her avhenger av kulturelt betingede forståelser om<br />
tilstrekkelig autonomi eller livskvalitet.<br />
Gode liv<br />
Mange avviser ideen om menneskers «umålelige<br />
verdi», men foreslår å betinge verdien til<br />
kalkulasjoner om «nytte», vår evne til å «oppfylle<br />
preferanser», eller «oppleve velbehag og unngå<br />
smerte». Toneangivende filosofer som Peter Singer<br />
skriver at mennesket først får moralsk betydning<br />
når det er selvbevisst, kan uttrykke ønsker, og at<br />
det kan være rett «å ta livet av en person som ikke<br />
selv velger å dø på grunnlag av at personen ellers<br />
vil leve et miserabelt liv», ungt eller gammelt.<br />
Ulike vurderinger av leveverdige liv var en viktig<br />
grunn til reaksjonene da Aksel Braanen Sterri<br />
skapte debatt med en sleivete uttalelse om at<br />
Downs syndrom utgjorde eksempler på embryoer<br />
med dårlige forutsetninger for å leve gode liv, som<br />
lettere burde kunne velges bort. Sterris utgangspunkt<br />
var at diskusjon om «livskvalitet» var et<br />
bedre utgangspunkt.<br />
Reaksjonene viser at slike syn er kontroversielle,<br />
men mer utbredt er imidlertid politikken om å tilby<br />
utstrakt fosterdiagnostisk screening, akkompagnert<br />
av Downs syndrom som selvstendig grunnlag<br />
i «sorteringsparagrafen» §2c, som fratar dem<br />
rettsvern selv etter uke 12. Både Sterri og norsk<br />
politikk uttrykker her ønsket om å inkludere en «X»<br />
i å diskriminere mellom menneskers verdi.<br />
Menneskeverdstenkning kan være vanskelig å<br />
forsvare. Det lar seg ikke tilpasse alle etiske systemer<br />
og står i skarp motsetning til enkelte politiske<br />
løsninger, selv blant noen som ønsker å trykke det<br />
som pynteord til sitt bryst.<br />
Men samtidig er det et av våre viktigste bolverk<br />
for å verne om alle typer mennesker i en<br />
kompleks verden. Alternativene er langt verre.<br />
Verdenshistoriens mørkeste øyeblikk er full av<br />
eksempler på hvordan en «X» kan skape grufulle<br />
situasjoner, når mektige personer ønsker å inkludere<br />
en definisjon på hvem de ønsker å utdefinere. ◆<br />
Verdenshistoriens mørkeste øyeblikk<br />
er full av eksempler på hvordan en «X»<br />
kan skape grufulle situasjoner, når<br />
mektige personer ønsker å inkludere<br />
en definisjon på hvem de ønsker å<br />
utdefinere, skriver gjesteskribent<br />
Daniel Joachim Kleiven.<br />
16 17
Din hjertesak<br />
i testamentet<br />
– Arv og testament er nok ikke det vanligste samtaleemnet rundt middagsbordet, sier Susanne<br />
Ferreira, markedsansvarlig i Menneskeverd. Hun snakker jevnlig med medlemmer og givere som har<br />
spørsmål om hvordan de kan få gitt en gave til sin hjertesak i testamentet sitt.<br />
– Mange har vært trofaste givere til en<br />
eller flere organisasjoner gjennom et<br />
langt liv. Og flere ønsker å gi en gave til<br />
sin hjertesak i sitt testament, sier hun.<br />
Det Gode Testament<br />
For første gang er Menneskeverd med<br />
på kampanjen Det Gode Testament.<br />
Kampanjen er et samarbeid mellom 29<br />
forskjellige organisasjoner i Fundraising<br />
Norge. Målet er å informere om<br />
muligheten til å gi en gave gjennom<br />
testamentariske gaver.<br />
– Det er lett å tenke at det å skrive<br />
testament er for spesielt økonomiske<br />
sakkyndige. Men vi ønsker å gi informasjon<br />
om at dette er en mulighet for<br />
«folk flest», sier Ferreira.<br />
– I våre naboland, som for eksempel<br />
England, er det mer vanlig å skrive<br />
testament. Samtidig er det en økende<br />
interesse for dette i Norge, og vi som<br />
organisasjoner ønsker å bidra med god<br />
informasjon rundt dette, sier hun.<br />
Hjelp å få<br />
Når man vurderer å skrive et testament,<br />
– Det kan være en fordel å ha en samtale med sine nærmeste om hvilke ønsker en har for sin arv og sitt<br />
testament, sier markedsansvarlig Susanne Ferreira i Menneskeverd.<br />
dukker det fort opp praktiske spørsmål.<br />
På nettsiden www.detgodetestament.no<br />
er det hjelp å få.<br />
ARV KAN VÆRE ET FØLSOMT TEMA. SAMTIDIG<br />
DUKKER DET OPP I ALLE HJEM I LØPET AV LIVET.<br />
– Her finner du god informasjon om<br />
hvordan man kan skrive testament.<br />
For eksempel kan man tilgodese<br />
enten én eller flere organisasjoner.<br />
Dette kan man gjøre på papir eller elektronisk,<br />
forteller Ferreira.<br />
– Hvordan er det å ta en samtale om<br />
testament med familien?<br />
– Arv kan være et følsomt tema. Samtidig<br />
dukker det opp i alle hjem i løpet av<br />
livet. Og det kan fort bli spørsmål om<br />
arv blant familien uten at en selv er til<br />
stede. Da er det fint å kunne ha en god<br />
samtale rundt dette sammen, der en<br />
selv kan fortelle hvilke ønsker en har<br />
for sin arv og sitt testament, avslutter<br />
Ferreira. ◆<br />
ILLUSTRASJONSFOTO COLOURBOX<br />
TAKK TIL IVO<br />
Ingrid Ivo Vatnar Eikje sluttet i Menneskeverd<br />
30. april etter fire år som ansatt i organisasjonen.<br />
Ivo begynte i februar 2019 som undervisningskonsulent<br />
og underviste unge i temaene livsrett,<br />
likeverd og livshjelp. I 2020 tok hun initiativ til<br />
Menneskeverds første podkast, Alle våre dager,<br />
hvor hun utforsket ulike sider av døden i håp om å<br />
gi den et språk. Etter to vellykkede sesonger av Alle<br />
våre dager lanserte Menneskeverd i 2021 podkasten Hvorfor det? Her tar<br />
Ivo opp både dumme, enkle og vanskelige spørsmål med spennende gjester.<br />
Gjennom Ivos målrettede arbeid har mennesker som oljefondsjef Nicolai<br />
Tangen, forsvarssjef Eirik Kristoffersen, forsvarsadvokat John Christian<br />
Elden, skuespiller Iman Meskini, tidligere statsminister Erna Solberg og<br />
programlederne Else Kåss Furuseth og Jon Almaas stilt opp i podkasten.<br />
Hvorfor det? har ligget på topplistene til både Spotify og Apple og hatt svært<br />
høye lyttertall.<br />
Menneskeverd takker Ivo for den fantastiske jobben hun har gjort gjennom<br />
fire år. Gjennom Ivos prosjekter har organisasjonen nådd ut til helt<br />
nye målgrupper, fått stor oppmerksomhet om nye deler av vårt arbeid, og<br />
markante skikkelser i samfunnet har stilt opp i Menneskeverds kanaler.<br />
Svært mange har satt pris på Ivos podkaster, og hun vil bli sterkt savnet i<br />
staben. Vi ønsker henne lykke til videre.<br />
Maria Elisabeth Selbekk, konstituert generalsekretær<br />
GRAVID OG USIKKER<br />
Menneskeverd har nylig lansert en ny nettside som skal bidra til at jenter<br />
og kvinner som er usikre på om de skal beholde barnet sitt, kan finne<br />
hjelp og støtte. Siden inneholder historier om kvinner som har stått i en<br />
valgsituasjon, og informasjon om hvilke støtteordninger man kan få under<br />
graviditeten og etter at barnet er født.<br />
– Målet er å gi håp og trygghet til kvinner som står i en krevende situasjon,<br />
og hjelpe dem til å finne ut av hvilke muligheter de har, sier innholdsprodusent<br />
Mirjam Dorthea Hansen.<br />
Du finner siden på www.gravidogusikker.no<br />
SPØRREUNDERSØKELSE<br />
Hvorfor tar norske kvinner abort? Hva trenger man når man<br />
er blitt uplanlagt gravid og hvilke erfaringer gjør kvinner seg i<br />
en slik situasjon? Det ønsker Menneskeverd å kartlegge via<br />
en spørreundersøkelse i samarbeid med Amathea og Sex<br />
& Samfunn.<br />
– Vi trenger å vite mer for å kunne lage tiltak som treffer og som<br />
hjelper kvinner i en vanskelig valgsituasjon, sier undervisningsansvarlig<br />
Sara Marie Grimstad i Menneskeverd.<br />
Undersøkelsen skal sendes ut og ferdigstilles i løpet av året.<br />
– Vi fant at Norges gravide er sykere<br />
og eldre enn før, og dette krever flere<br />
jordmorressurser å følge opp. Konklusjonen<br />
for tre år siden var at det manglet<br />
200 jordmødre i foretakene. Så vedtok<br />
myndighetene ny bioteknologilov i 2020<br />
og jordmormangelen økte betydelig med<br />
nye arbeidsoppgaver med tidlig ultralyd<br />
til alle landets gravide.<br />
Leder for Jordmorforbundet NSF, Hanne Charlotte<br />
Schjelderup, til Minerva, 14. februar <strong>2023</strong>.<br />
Paradoksalt nok er det i nettopp<br />
helsens tidsalder at kravet om lovlig<br />
eutanasi er kommet på bordet. Også<br />
antallet selvmord i Norge er alarmerende<br />
høyt. Folk vil gjerne få dø. Staten vil<br />
gjerne hindre dem i det. Kan det være en<br />
sammenheng? Når vi så til de grader har<br />
tatt helsa i egne hender for slik å holde<br />
døden på avstand, kan en uforvarende<br />
konsekvens være at vi lengter etter<br />
døden likevel. Kan den eneste måten å<br />
forholde seg til den på være å velge den<br />
selv? Men døden er dypest sett ikke valgbar.<br />
Det å leve er også å innse at livet vil<br />
ta slutt, å forsone seg med livets grense.<br />
Derfor trenger vi å lære oss å dø.<br />
Teolog og kommentator Åste Dokka til Vårt Land,<br />
10. februar <strong>2023</strong>.<br />
Hippokrates levde lenge før kristendommen<br />
opprant – et viktig faktum.<br />
Alle de jeg kjenner som er motstandere<br />
av eutanasi, er inderlige kristne; jeg føler<br />
meg ofte misforstått som den eneste<br />
agnostikeren blant dem. Ikke bare fordi<br />
de tviler på overbevisningene mine, som<br />
jeg har forklart kanskje litt for tydelig,<br />
men fordi de ikke forstår motivene mine.<br />
I hvert fall føler jeg det slik.<br />
Forfatter Michel Houllebecq i et essay i<br />
Morgenbladet 10. februar <strong>2023</strong>.<br />
18 19
Returadresse: Menneskeverd, Storgaten 10b, 0155 Oslo<br />
PODKAST<br />
UNDER-<br />
VISNING<br />
MEDIA<br />
LIVSVERN-<br />
PRIS<br />
Bli med i Menneskeverd du også!<br />
Når du melder deg inn i Menneskeverd, er du med på å løfte fram verdien av<br />
menneskelivet. Nå er vi nesten 10 000 medlemmer. Bli med på laget du også!<br />
Meld deg inn her:<br />
→<br />
menneskeverd.no/blimedlem<br />
→ Innmeldingsskjema i bladet<br />
→ SMS LEVE til 2002 (400,-)