Create successful ePaper yourself
Turn your PDF publications into a flip-book with our unique Google optimized e-Paper software.
Nr. 1 <strong>2022</strong> / VÅR<br />
BærMuDa øver i <strong>Jar</strong> menighetshus:<br />
Setter opp "Annie"<br />
Erik Poppe fra <strong>Jar</strong>:<br />
Laget "Utvandrerne" for å<br />
vise oss innvandrerkvinnene
Menighetens ansatte<br />
Telefon kontor: 67 50 05 00<br />
2<br />
Britt Aanes Ekhougen<br />
Sokneprest<br />
ba968@kirken.no<br />
Mobil: 469 38 242<br />
Olaf Kind<br />
Kapellan<br />
ok497@kirken.no<br />
Mobil: 900 27 931<br />
Hanne Vibeke Winter-Hjelm<br />
Kirkeforvalter<br />
hw488@kirken.no<br />
Mobil: 982 67 808<br />
Gunnel Johansson Rø<br />
Diakon<br />
gr733@kirken.no<br />
Mobil: 982 67 840<br />
Ingeborg Fink Sørheim<br />
Kateket<br />
Is397@kirken.no<br />
Mobil: 982 67 832<br />
Maya Winther Solheim<br />
Menighetspedagog<br />
ms994@kirken.no<br />
Mobil: 483 92 607<br />
Hallvard Berbom<br />
Ungdomsleder<br />
hb578@kirken.no<br />
Mobil: 473 45 104<br />
Solveig Stange Rasmussen<br />
Ungdomsleder<br />
Sr352@kirken.no<br />
Mobil: 453 92 641<br />
Maria Hansli<br />
Kantor<br />
mh686@kirken.no<br />
Mobil: 982 67 817<br />
Marte Brenne<br />
Sekretær<br />
mb677@kirken.no<br />
Husk at du er heldig!<br />
«Så glemte jeg et øyeblikk hvor<br />
heldig jeg er», sier artisten<br />
Trygve Skaug.<br />
Etter to år <strong>på</strong> folkehøyskole i Stavern<br />
har jeg vært med <strong>på</strong> mye og fått mange<br />
fine opplevelser. Fått vært med <strong>på</strong> å<br />
holde ulike andakter, fått ny kunnskap<br />
og fått mange nye venner.<br />
Men det var mot slutten av det siste<br />
året, da jeg holdt <strong>på</strong> med musikk, jeg<br />
faktisk skjønte en viktig ting. Vi hadde<br />
fått storbesøk av Trygve Skaug, og jeg<br />
hadde fått den store muligheten til å<br />
spille sammen med ham <strong>på</strong> en av låtene<br />
hans. Det var et stort øyeblikk for meg<br />
der og da.<br />
Etter konserten fikk jeg snakke med<br />
ham. Han hadde gått <strong>på</strong> Stavern som<br />
elev selv. Etterhvert stilte han meg et<br />
spørsmål.<br />
www.jar-menighet.no - post@jar-menighet.no - Wedel <strong>Jar</strong>lsbergsvei 20, 1358 JAR<br />
Menighetens kontonummer: 8380 08 72440<br />
MENIGHETSBLAD FOR JAR MENIGHET Nr. 1 / <strong>2022</strong><br />
Redaksjon: Knut Christiansen, Arnhild Mindrebø,<br />
Øystein Sørbye, Jens Kr. Tingvold,<br />
Kristen Ulstein (layout)<br />
- Har du rukket å kose deg <strong>på</strong> folkehøyskolen?<br />
- Ja, sier jeg.<br />
- Men har du husket <strong>på</strong> hvor heldig<br />
du er som får være <strong>på</strong> et så fantastisk<br />
sted?<br />
- Ja, jeg føler meg veldig heldig, sier<br />
jeg, litt usikker <strong>på</strong> hva han spør meg<br />
om.<br />
Jeg gikk en god stund og grublet <strong>på</strong> det<br />
han hadde spurt meg om. Husk <strong>på</strong> hvor<br />
heldig du er, hva mente han med det?<br />
Jeg fikk noen signerte bøker av ham<br />
og i en av disse bøkene skrev han til<br />
meg «takk for samspillet, du er en<br />
stødig trommis. Men ikke glem at du<br />
må huske <strong>på</strong> alle dine øyeblikk og hvor<br />
utrolig heldig du er!»<br />
Så la han til en av sine kanskje fineste<br />
setninger eller dikt: «Så glemte jeg et<br />
øyeblikk hvor heldig jeg er»<br />
Mange av oss glemmer nettopp det.<br />
Vi er ofte så opptatt av andre ting.<br />
Bibelen minner oss også om dette og<br />
har mange oppfordringer om å være<br />
takknemlig. «La Kristi fred råde i<br />
hjertet deres – og vær takknemlige!»<br />
Kol. 3,15.<br />
Hallvard Berbom<br />
Ungdomsarbeider<br />
Trykkeri: Andvord grafiske a/s. Opplag: 4700 eks.<br />
Fulldistribueres til alle husstander i <strong>Jar</strong> menighet.<br />
Redaksjonen avsluttet 25.februar <strong>2022</strong>.<br />
Deadline neste nummer 20.mai <strong>2022</strong>.
Erik Poppe fra <strong>Jar</strong> med ny film om Utvandrerne:<br />
- Vi har rett til å søke mot et bedre liv<br />
I september kommer en ny film<br />
basert <strong>på</strong> Vilhelm Mobergs<br />
episke romanserie om Utvandrerne<br />
<strong>på</strong> norske kinoer. Med base<br />
i Midgarveien og i Filmparken <strong>på</strong><br />
<strong>Jar</strong> får filmkunstneren Erik Poppe<br />
stadig større og mer utfordrende<br />
oppgaver. Han drives av et ønske<br />
om å vise oss medmenneskeligheten<br />
og hvordan den kan få en<br />
plass i vår tid.<br />
Tekst: Kristen Ulstein<br />
Foto: John Christan Rosenlund og Knut<br />
Christiansen<br />
Han var i tvil, da han ble spurt. – Jeg<br />
spurte meg selv om en utvandringshistorie<br />
for 170 år siden er noe vi trenger å bli<br />
minnet om. At det var andre <strong>på</strong>minnelser<br />
verden hadde større behov for. Jan Troell<br />
laget en fantastisk og ikonisk film for 50<br />
år siden, som svært mange har sett. Jeg<br />
var nokså sikker <strong>på</strong> at det var en film vi<br />
ikke trengte å lage <strong>på</strong> nytt.<br />
- Hva overbeviste deg?<br />
- Jeg er mest opptatt av verden slik vi<br />
opplever den nå. Migrasjon og integrering<br />
er store og viktige tema. Jeg ba om<br />
tenketid, gikk tilbake og leste Vilhelm<br />
Mobergs fire romaner <strong>på</strong> nytt og ble<br />
bergtatt. Romanene har mye å si oss om<br />
vår verden i dag.<br />
Vi kjenner historien. Karl Oskar og<br />
Kristina, et ungt nygift par, sliter <strong>på</strong><br />
småbruket sitt i Småland <strong>på</strong> 1800-tallet.<br />
Etter flere uår og andre ulykker begynner<br />
Karl Oskar å drømme seg vekk fra<br />
Sverige. Tanken om å emigrere til Ame-<br />
Lisa Carlehed og Gustaf Skarsgård<br />
spiller hovedrollene som Kristina og<br />
Karl Oskar i «Utvandrerne»<br />
3
ika framstår som et stadig mer forlokkende<br />
alternativ. Vi følger Kristina, Karl<br />
Oskar og deres små barn <strong>på</strong> den farlige<br />
reisen over Atlanterhavet og videre inn<br />
i det ville Nord-Amerika. Millioner av<br />
skandinaver utvandret til Amerika, også<br />
800.000 nordmenn.<br />
Migranter, nå som da, griper etter<br />
muligheter til et bedre liv<br />
Poppe peker <strong>på</strong> parallellene. En ung<br />
familie måtte bryte opp fra et liv med<br />
hungersnød. Andre ble også drevet bort<br />
av en streng tolkning av religionen. De<br />
måtte krysse et hav som tok mange liv.<br />
De kom til et nytt land, en annen kultur<br />
og et annet språk. De så, som dagens<br />
migranter, en mulighet til et bedre liv<br />
og tok den muligheten.<br />
- Dette er en av de viktigste historiene<br />
å få fram i vår tid, sier Erik Poppe i dag.<br />
– Mennesker i bevegelse kjennetegner<br />
4<br />
verden. Vi må forstå dem som har en<br />
grunnleggende drøm om et bedre liv et<br />
annet sted. Å strekke seg etter den drømmen<br />
er en rett mennesker har.<br />
Han peker <strong>på</strong> kontrasten: - Det er ikke<br />
vår fortjeneste at vi sitter der vi sitter og<br />
lever gode liv. Vi har fått det meste opp i<br />
hendene. Det er et lotteri.<br />
- Du valgte et litt annet perspektiv enn<br />
i filmatiseringen fra 1971?<br />
- Jan Troell var svært lojal mot teksten.<br />
Når jeg skulle lage en film, måtte jeg<br />
bruke anledningen til å si noe om vår<br />
tid. Det fikk jeg mulighet til å gjøre, og<br />
med full støtte fra forlaget og familien<br />
som har rettighetene. Troell har også<br />
vært fornøyd med at jeg bare forteller<br />
hovedhistorien, og har valgt Kristina<br />
som hovedfigur, ikke Karl Oskar.<br />
Poppe gikk grundig til verks i<br />
research-fasen når Mobergs tekst<br />
skulle aktualiseres. Han gjorde en serie<br />
intervjuer med innvandrerkvinner for å<br />
forsøke å forstå deres situasjon.<br />
Kristina er prikk lik dagens<br />
innvandrerkvinner<br />
– Jeg har grublet mye <strong>på</strong> hvorfor vi ikke<br />
kjenner bedre til disse kvinnene? Den<br />
historiske Kristina er prikk lik de jeg<br />
intervjuet. De sliter også med tilpasning<br />
til det samfunnet de har kommet<br />
til. Der de reiser fra, er det mennene<br />
som går ut av huset for å tjene penger.<br />
De har dette med seg. De aller fleste har<br />
sterk ansvarsfølelse og sliter med dårlig<br />
samvittighet overfor dem de har måttet<br />
forlate i hjemlandet.<br />
Jeg peker <strong>på</strong> at Carpe Diem formidler<br />
noe av dette <strong>på</strong> den siste plata si. - Barn<br />
av første generasjons innvandrere framhever<br />
mødrene sine som selve fundamentet<br />
i livet. Kvinnene har ofret seg<br />
og sine egne drømmer for å få livet <strong>på</strong><br />
et nytt sted til å fungere. I neste generasjon<br />
får vi det beste av begge kulturer,<br />
takket være kvinnene.<br />
- Etter premieren i Sverige var kritikerne<br />
likevel nokså unisont negative?<br />
- Om selve filmen var de svært positive.<br />
Vi fikk også hele syv nominasjoner<br />
for blant annet beste film og fantastiske<br />
skuespillere. Men vi var forberedt <strong>på</strong><br />
reaksjoner, når jeg <strong>på</strong>tok meg å nytolke<br />
et så sentralt verk <strong>på</strong> 2400 sider. Bortvalg<br />
av sentrale deler av historien førte,<br />
oppsiktvekkende nok, til at kritikerne<br />
anmeldte en film ingen har laget, og som<br />
jeg aldri hadde som intensjon å lage, sier<br />
Poppe.<br />
Han viser til at det kom en motreaksjon<br />
<strong>på</strong> Twitter og i kronikker etter<br />
anmeldelsene. - Publikum mente at<br />
Mobergs engasjement og idé med historien<br />
er sterkere og mer dramatisk tolket<br />
nå, enn for 50 år siden.
Underveis i produksjonen ble det klart<br />
at noen ikoniske elementer fra Troells<br />
filmatisering måtte være med. Astrakaneplet<br />
er symbol for tilknytningen til<br />
hjemlandet. Et lite tre blir med <strong>på</strong> overfarten,<br />
og epletreet gir etter hvert frukt.<br />
På dødsleiet får Kristina smake <strong>på</strong> et<br />
direkte trusler. – Min rolle er å løfte fram<br />
spørsmålene, uten å ha alle svarene. Jeg<br />
lager ikke politisk film, som <strong>på</strong> 70-tallet.<br />
Noen av disse ble for forutsigbare.<br />
Alle har rett til å holde fast i<br />
identiteten sin<br />
eple. Smaken av hjemlandet. En huske er<br />
også et symbolsk motiv som regissøren<br />
ikke kunne utelate.<br />
- Du nedtoner beskrivelsen av det samfunnet<br />
de forlot?<br />
- Moberg la sterk vekt <strong>på</strong> å beskrive<br />
de ekstreme sidene ved et lukket og<br />
ekskluderende religiøst samfunn. Vi<br />
har blitt sekulære, og forskjellene har<br />
blitt mindre. Kritikken mot lavkirkelig<br />
religiøsitet og det maktgrepet den hadde<br />
om mange bygdesamfunn, og kritikken<br />
mot det sterkt klassedelte bondesamfunnet,<br />
er ikke lenger like relevant.<br />
- Migrasjon er derimot høyaktuelt.<br />
Debatten om innvandringen er svært<br />
polarisert, særlig i Sverige. Men vi ser<br />
noe av det samme over hele Europa, også<br />
i Norge. Det er en kjølighet i retorikken.<br />
Det oppleves som et gufs fra retorikken i<br />
mellomkrigstida, som absolutt ikke førte<br />
med seg noe godt, sier Poppe.<br />
Han føler seg heldig som har en<br />
stemme og får lov til å vekke debatt, selv<br />
om det fører til ubehagelige meldinger og<br />
- En del av debatten i dag handler om<br />
identitet. Det forutsettes nærmest at de<br />
som kommer til oss som flyktninger og<br />
innvandrere skal gi avkall <strong>på</strong> sin egen<br />
kultur og identitet. De må bli norske, som<br />
oss. Hva tenker du om det?<br />
- Å holde <strong>på</strong> identiteten vår er en rett<br />
alle har. Vi gjør jo det. Det gjør amerikanere<br />
med skandinavisk opprinnelse<br />
fortsatt i dag, etter mange generasjoner.<br />
Men identiteten vår er ikke noe som ligger<br />
fast. Vi er alle i utvikling gjennom<br />
hele livet. Det er ingen fare for at vår<br />
kultur og identitet skal bli utvannet.<br />
Han heroiserer ikke Kristina. Han<br />
forteller historien om hennes utfordringer<br />
med integrering, men mener naturligvis<br />
også at vi må kunne stille krav til dem<br />
som kommer hit.<br />
Max von<br />
Sydow og<br />
Liv Ullmann<br />
spilte hovedrollene<br />
i den<br />
velkjente filmen<br />
og TV-serien<br />
innspilt tidlig <strong>på</strong><br />
1970-tallet.<br />
Wilhelm Moberg,<br />
midt i stripa, skrev<br />
de fire romanene<br />
filmen bygger <strong>på</strong>.<br />
(Foto: Jan Troell/SF)<br />
35
- Mye av det som framstilles som et<br />
problem, er allikevel bare myter. Norge<br />
er et inkluderende samfunn. Vi har<br />
lykkes bedre med integrering enn mange<br />
andre land. Det er overveldende hvilke<br />
oppgaver arbeidsinnvandrere har løst for<br />
oss, mener han. Han erkjenner likevel at<br />
det kan oppstå skepsis og frykt når innvandringen<br />
blir for omfattende, eller det<br />
leder til lukkede subkulturer.<br />
Motorveien til integrering er å<br />
vise større nysgjerrighet<br />
- Det krever noe av oss alle å hjelpe<br />
innvandrere i deres møte med det norske<br />
samfunnet. Å se dem, forstå hvem de er<br />
og å inkludere dem er oppgave nr. 1. Når<br />
vi gjør det, får vi et tilskudd av ressurser<br />
til å utvikle samfunnet og skape velferd,<br />
sier Erik Poppe. - Motorveien til løsninger<br />
er å vise større nysgjerrighet. Vi<br />
må vise respekt og interesse for hvem de<br />
er. Tenk deg hvordan du ville like å bli<br />
møtt <strong>på</strong> et nytt og ukjent sted! Det er<br />
denne nestekjærligheten både kirken og<br />
humanismen står for.<br />
64<br />
- Er det en rød tråd i filmene dine,<br />
fra «Hawaii, Oslo» og til den filmen om<br />
Quisling du jobber med nå?<br />
- Jeg er nok den dårligste til å svare<br />
<strong>på</strong> det. Jeg jobber ikke ut fra én stor<br />
overordnet tanke, men jeg håper menneskesynet<br />
mitt skinner gjennom. Noen<br />
tyske filmvitere hadde seminar om<br />
filmene mine i Lübeck nylig. De antydet<br />
at filmene var preget av en oppvekst<br />
med kristendom og humanisme. At<br />
filmene behandler, og nær sagt insisterer<br />
<strong>på</strong> å skildre varmen og omsorgen som<br />
finnes i oss mennesker. Selv UTØYA<br />
22.JULI-filmen viser hvordan medmenneskeligheten<br />
vår overtar og kommer til<br />
uttrykk i møte med det mørkeste i den<br />
menneskelige avgrunnen. Jeg tror ingen<br />
er født som monstre.<br />
- Populærkulturen, i like stor grad som<br />
nyhetskanalene, bygger mye <strong>på</strong> dramatisering<br />
eller iscenesetting av konflikt<br />
og mørke krefter. Vi biter <strong>på</strong> det og<br />
bedøves av ondskap som presenteres i<br />
all sin grafiske grusomhet. Vi blir numne<br />
av volden. Jeg vil vise at kjærligheten,<br />
omsorgen og medmenneskeligheten<br />
dominerer<br />
gjennom sannferdige<br />
og engasjerende historier.<br />
Og få det opp<br />
<strong>på</strong> lerretet, sier Erik<br />
Poppe. – For å kunne<br />
gjøre det, må jeg også<br />
våge å stikke hånda inn<br />
i vepsebolet og tåle å<br />
bli stukket en og annen<br />
gang.<br />
Det er ikke russerne<br />
vi skal rette sinnet<br />
vårt mot<br />
- Vi blir altfort harde<br />
overfor hverandre,<br />
mener han. - Selv om vi<br />
har en felles forståelse av overgrepet mot<br />
Ukraina, må vi være bevisste <strong>på</strong> konsekvensene<br />
av ordene vi velger å bruke,<br />
og hvem vi bruker dem mot. Det er ikke<br />
tilfeldige russere vi skal rette sinnet mot.<br />
Mange russere er like mye offer for det<br />
autoritære regimet, som de absolutt<br />
ikke støtter. Det som skjer, er en forbrytelse<br />
utført av forbryterske maktmennesker<br />
og må behandles som det. Terror<br />
utført av muslimer er også forbrytersk.<br />
Flertallet av verdens muslimer er like<br />
fortvilte over terror som oss.<br />
- På kontoret ditt i Filmparken henger<br />
en gipsfigur av Frans av Assisi <strong>på</strong><br />
veggen. Hvorfor det?<br />
- Han er et forbilde det aldri vil være<br />
mulig å nå opp til. Han gikk inn i et liv i<br />
oppofrelse for å kunne vise medmenneskeligheten<br />
overfor dem som trengte det<br />
mest. Det fremste idealet er å kunne sette<br />
seg selv til side og kunne bry seg mer om<br />
de andre. Vi trenger alle helter og idealer,<br />
Frans er en av mine, sier Erik Poppe.
Utvandrerne kommer <strong>på</strong> kino i Norge fra<br />
2.september.<br />
HVEM ER VI?<br />
Innvandrerne/utvandrerne<br />
De som utvandrer fra andre land, er<br />
innvandrere hos oss. Det er mange<br />
myter om hvem de er, hvor mange<br />
de er og hvorfor de utvandrer. Da er<br />
bra at det finnes fakta, for eksempel<br />
Statistisk Sentralbyrås (SSBs) rapport<br />
fra 2021 om fordelingen av innvandrere<br />
og norskfødte med innvandrerforeldre<br />
<strong>på</strong> kommuner (2021/8).<br />
En høy andel av oss har utvandret -<br />
og er innvandrere.<br />
Antall<br />
Innvandrerne utgjør 18,5 prosent av<br />
befolkningen i Bærum i 2020. Det er<br />
noe mer enn landsgjennomsnittet<br />
(14,7 prosent), men vesentlig mindre<br />
enn i nabokommunen Oslo (25,6<br />
prosent).<br />
Bærum er <strong>på</strong> fjerdeplass i landet<br />
når det gjelder befolkningsvekst i<br />
absolutte tall mellom 2010 og 2020.<br />
Innvandring utgjorde 38 prosent av<br />
veksten. I tillegg utgjør norskfødte<br />
med to innvandrerforeldre 3,5<br />
prosent av befolkningen i Norge (4,7<br />
prosent i Viken), men 3 av 4 barn av<br />
innvandrere er fortsatt under 18 år.<br />
Opprinnelsesland<br />
De som har bosatt seg i Bærum,<br />
kommer fra svært mange land. Den<br />
største gruppen (3 prosent av befolkningen<br />
i Bærum) er fra Polen. Polakkene<br />
er største innvandrergruppe i<br />
Oslo og i nesten alle kommunene i<br />
Akershus. Det er også en stor gruppe<br />
fra Litauen.<br />
Hva vet vi om oss selv, vi som bor i <strong>Jar</strong><br />
menighet eller Bærum kommune?<br />
Polakkene kom til landet som arbeidsinnvandrere<br />
etter EØS-utvidelsen<br />
i 2004. De fleste har fortsatt små<br />
barn. Derfor utgjør norskfødte barn<br />
av innvandrere som bor i egen bolig<br />
bare 0,58 prosent av befolkningen i<br />
Bærum. I Oslo, der innvandrerbefolkningen<br />
fra land som Pakistan og Vietnam<br />
kom mye tidligere, er det langt<br />
flere voksne innvandrerbarn som har<br />
etablert seg i egen bolig.<br />
De nasjonalitetene SSB har sett<br />
spesielt <strong>på</strong>, innvandrere fra Syria, Somalia<br />
og Pakistan, utgjør hver for seg<br />
bare en liten andel <strong>på</strong> mellom 0,3 og<br />
0,5 prosent av befolkningen i Bærum.<br />
Sammensetningen av inn-vandrerbefolkningen<br />
i Bærum ligner <strong>på</strong> sammensetningen<br />
i de vestlige bydelene i<br />
Oslo, som Ullern og Vestre Aker, med<br />
høye andeler innvandrere fra Sverige<br />
og EØS-området.<br />
Begrunnelse<br />
Bærum er en av få kommuner i<br />
Akershus der den viktigste innvandringsgrunnen<br />
er arbeid. I resten<br />
av kommunene, inkludert Oslo, er<br />
familiegjenforening viktigste innvandringsgrunn.<br />
5 prosent av befolkningen<br />
i Bærum som kommet hit som<br />
innvandrere <strong>på</strong> grunn av familie.<br />
Når det gjelder mottak av flyktninger,<br />
ligger Bærum noe under<br />
landsgjennomsnittet. Flyktninger<br />
utgjør 2,8 prosent av befolkningen i<br />
Norge (2,6 prosent i Bærum).<br />
7
Filmparken er<br />
vårt Hollywood<br />
Spør du folk i Norge hva de<br />
forbinder med <strong>Jar</strong>, vil mange<br />
svare Norsk Film. Helt siden 1935<br />
har det vært filmproduksjon i det<br />
som i dag er Filmparken i Wedel<br />
<strong>Jar</strong>lsbergs vei 36.<br />
For 3-4 år siden hang virksomheten her<br />
i en tynn tråd, og det ble diskutert å<br />
legge området ut til boliger. Videre drift<br />
ble sikret i et nytt selskap, og i dag har<br />
parken et 60-talls foretak som leietakere.<br />
Over 100 mennesker har sitt daglige<br />
arbeid i Filmparken. Disse arbeider med<br />
kinofilm, reklamefilm, dokumentarer,<br />
TV-produksjoner og musikk. Foruten<br />
flere produksjonsselskaper finner du<br />
også utstyrsleverandører, kostymeutleie,<br />
kontorer for filmselskaper, scenografer,<br />
kostymører, musikkskapere og specialeffect-makere.<br />
Her er det tre studioer<br />
med alle nødvendige servicefunksjoner,<br />
oppholds- og hjelperom tilgjengelig.<br />
Filmparken har snekkerverksted, rekvisittkontorer<br />
og -lagre, monteringshall og<br />
mekanisk verksted.<br />
Stedet er uløselig knyttet til det meste<br />
av norsk filmhistorie. I åpningsåret 1935<br />
ble "Du har lovet meg din kone", regissert<br />
av Tancred Ibsen, spilt inn <strong>på</strong> <strong>Jar</strong>.<br />
Etter at det ble innført avgift <strong>på</strong> kinobilletter,<br />
fikk Norsk Film midler til å begynne<br />
med egen filmproduksjon, og<br />
lagde publikumssuksessene "To levende<br />
og en død" og "Fant". Senere fulgte<br />
filmer som "Gjest Baardsen" med Alfred<br />
Maurstad i tittelrollen. Ivo Caprinos produserte<br />
noen av sine første filmer hos<br />
Norsk Film. Arne Skouens film "Gategutter"<br />
var også en stor suksess.<br />
Økonomien i Norsk Film var en bergog-dal-bane,<br />
og sånn var det også med<br />
aktiviteten <strong>på</strong> <strong>Jar</strong>. I 1976-1980 ble det<br />
gjennomført en stor utbygging. Den<br />
første som tok i bruk det nye studio B,<br />
var Ingmar Bergmann med produksjonen<br />
av "Høstsonaten" med Liv Ullmann i<br />
hovedrollen. Senere ble området oppgradert<br />
i 1993.<br />
Norsk Film hadde helt fra starten et<br />
godt samarbeid med lokalbefolkningen.<br />
Mange ansikter fra <strong>Jar</strong> var å se i filmene,<br />
og atelieret fikk ofte låne biler, verktøy<br />
og møbler fra private hjem i området.<br />
Noen filmproduksjoner tok i bruk <strong>Jar</strong>myra.<br />
Her ble det bygget opp kulisser<br />
bak høye gjerder. I lokalene til Flatlands<br />
gamle pølse- og <strong>på</strong>leggsfabrikk i Storengveien<br />
holdt Statens studiesenter for film<br />
til fra 1985 til 1996.<br />
Tårnfridkveld 3. mai<br />
kl. 20.00 <strong>Jar</strong> menighetshus<br />
Hvordan få<br />
et langt og lykkelig<br />
arbeidsliv?<br />
Mette Bugge deler erfaringer fra mange<br />
år i arbeidslivet, og snakker om hvordan<br />
få et lykkelig arbeidsliv, aktuelt for både<br />
arbeidstakere og ledere. Mette har vært<br />
med <strong>på</strong> en teknologisk utvikling som har<br />
krevd endringsvilje og åpenhet for nye<br />
måter å jobbe <strong>på</strong>. Hun stikker<br />
hull <strong>på</strong> noen myter i arbeidslivet<br />
og snakker om hva man skal forlange av<br />
seg selv, kolleger og sjefen for å nettopp<br />
å få et liv <strong>på</strong> jobben der vi trives godt<br />
og mestrer oppgavene. Hun henter også<br />
inspirasjon hos idrettsutøvere og trenere<br />
til hvordan det er mulig å få et langt og<br />
godt yrkesliv.<br />
Mette Bugge er foredragsholder,<br />
forfatter og frilanser med 44 års erfaring<br />
som journalist i Aftenposten. Hun ble<br />
kåret til Årets seniorprofil i Norge i 2016<br />
og har nettopp gitt ut boken Senior hvor<br />
hun fokuserer <strong>på</strong> veien til et langt og<br />
lykkelig arbeidsliv.<br />
Arrangementet er for kvinner.<br />
8
Livsfilosofisk<br />
TENKE-gruppe<br />
Hvordan kan vi vite det vi tror vi vet?<br />
Hva er virkelig og uvirkelig – sannhet og løgn?<br />
Hva er det som <strong>på</strong>virker oss – bevisst og ubevisst?<br />
Slike temaer er <strong>på</strong> blokken når Livsfilosofisk Tenkegruppe møtes<br />
– annenhver fredag i det lille kapellet i <strong>Jar</strong> Kirke.<br />
Tekst og foto: Knut Christiansen<br />
Nysgjerrighet er en fin ting – og koblet<br />
med åpenhet og livserfaring blir det<br />
gode samtaler – med lave skuldre. Her er<br />
spørsmålene flere enn svarene – og ingen<br />
av svarene kommer med to streker under!<br />
Gruppen oppstod som et tilbud knyttet<br />
til Seniorsenteret <strong>på</strong> Stabekk. På grunn<br />
av plassmangel etter koronautbruddet ble<br />
samlingene flyttet til <strong>Jar</strong> kirke.<br />
Diakonen her, Gunnel Johanson Rø, er<br />
hovedansvarlig for tiltaket. Hun innleder<br />
til samtalene med tanker og tekster fra<br />
filosofi, teologi og litteratur. Deretter<br />
‘summes’ det – to og to, før tanker og<br />
Lesere som fatter interesse<br />
for dette tilbudet, kan<br />
kontakte diakon Gunnel.<br />
Se kontaktinformasjon<br />
<strong>på</strong> side 2.<br />
innspill deles i felleskapet.<br />
Tenkegruppa er et tilbud utenfor det<br />
velprøvde og tradisjonelle; ikke et møte<br />
eller foredrag, ingen bevertning, - men<br />
‘næringskost’ for hjerte og hode! - Vi har<br />
snakket om tro og fornuft, toleranse og<br />
likegyldighet; om samliv, sorg og tap; om<br />
aldring og hva som venter etter døden; de<br />
virkelig store temaene som likevel angår<br />
våre ‘små’ liv, forteller Gunnel.<br />
Wenche, Britt, Øyvind og Merete setter pris <strong>på</strong> et fast møtepunkt for samtale om viktige spørsmål.<br />
9
FASTEAKSJON 3.APRIL:<br />
Konfirmantene kommer <strong>på</strong> døra igjen<br />
Begrensninger under pandemien<br />
resulterte i mye digital kreativitet.<br />
Det gjaldt også for den årlige<br />
fasteaksjonen i regi av <strong>Kirken</strong>s<br />
Nødhjelp. VIPPS-betalinger og<br />
innsamlinger <strong>på</strong> sosiale medier<br />
gav gode resultater.<br />
Nå tar vi med oss denne kreativiteten<br />
videre, samtidig som vi tar opp igjen den<br />
gode tradisjonen med å banke <strong>på</strong> dørene<br />
til folk, forteller Olaf Kind, kapellan i<br />
<strong>Jar</strong> og en av dem som er tett <strong>på</strong> de 124<br />
konfirmantene imenigheten.<br />
Fasteaksjonen for <strong>Kirken</strong>s Nødhjelp<br />
er en viktig del av konfirmanttiden. Da<br />
snakkes det om de store utfordringene<br />
knyttet til fattigdom og skjevfordeling i<br />
verden og om ofre for krig og konflikt,<br />
og alt som gjøres for å bidra til rettferdighet<br />
og fred. Samtidig tar 15 åringene<br />
bena fatt med innsamlingsbøsser og<br />
informasjon om aksjonens formål som<br />
handler om å sikre livsviktig vann til<br />
sårbare grupper.<br />
I tillegg til besøket <strong>på</strong> dørene har<br />
menighetene rundt om i landet tatt mer<br />
sprelske metoder i bruk. Konfirmanter<br />
har skaffet seg sponsorer for mer eller<br />
mindre krevende stunt. Isbading – med<br />
og uten is, har blitt populært.<br />
På <strong>Jar</strong> har Olaf, kapellanen, lovet å gå<br />
foran med en skikkelig kald dukkert der<br />
sponsorene han skaffer, betaler et beløp<br />
for hvert sekund han holder ut! Han har<br />
gjennomført noen tester i islagt vann, og<br />
trøster seg med at temperaturen stiger<br />
noen grader i fjorden innen aksjonsdagene<br />
rundt 3. april. Det blir spennende<br />
å se hvor mange konfirmanter han får<br />
med <strong>på</strong> slike sprell, - og hvordan familie<br />
og naboer stiller opp som sponsorer.<br />
Resultater kommer i neste nummer.<br />
Slik kan vi følge opp<br />
FNs Bærekraftsmål nr.6<br />
Menneskene som Bibelen forteller om,<br />
levde i landområder preget av tørke.<br />
10<br />
De visste hvor avgjørende tilgang til rent<br />
vann er for alt liv. I skapelsesfortellingen<br />
i Første Mosebok (1 Mos 2,4-7) hører vi<br />
om elven som ga vann til alt i paradishagen.<br />
Elven delte seg i fire, som en<br />
<strong>på</strong>minnelse om at vann er til fordeling,<br />
og ikke skal begrenses til ett løp bare<br />
noen få har adgang til.<br />
Til ettertanke og samtale:<br />
Årets fasteaksjon for <strong>Kirken</strong>s Nødhjelp<br />
handler om «Håp i en dråpe vann». I<br />
mange land preges hverdagen av regntid<br />
som uteblir og forsinkes og flommer som<br />
truer når vannet endelig kommer. Derfor<br />
er gode råd fra agronomer og investering<br />
i dryppslangevanning viktig for god<br />
avling.<br />
Hvorfor er retten til rent vann og<br />
vann brukt <strong>på</strong> riktig måte grunnleggende<br />
for menneskers liv?<br />
Hvordan kan vi i Norge bidra til å<br />
sikre denne retten for mennesker i<br />
alle land?<br />
Er vann et problem for oss i Norge? –<br />
evt. hvordan?<br />
Tips til handling:<br />
• Spar <strong>på</strong> vannet, f.eks. ved å redusere<br />
en dusj fra 10 til 5 minutter,<br />
ikke la vannet løpe når du pusser<br />
tenner, bruk den lille knappen <strong>på</strong><br />
toalettet.<br />
• Støtt årets fasteaksjon.<br />
• Skriv et dikt eller en bønn om «levende<br />
vann».
Slik støtter du<br />
<strong>Kirken</strong>s Nødhjelps<br />
fasteaksjon i <strong>Jar</strong>:<br />
VIPPS: 2426<br />
SMS: Send kodeord<br />
VANN til 2426 (250 kr)<br />
BANK: Konto nr.<br />
1594 22 87493.<br />
Merk gaven med<br />
«Fasteaksjonen».<br />
En dråpe vann<br />
gir håp i tørken<br />
Alt agronomen Takondwa Phanga<br />
(26) i Malawi tar i, spirer og gror.<br />
Det går gjetord om den flinke<br />
agronomen i mils omkrets. Selv<br />
har han bare ett mål, og det er å<br />
dele raust med kunnskapen sin,<br />
slik at småbønder kan komme<br />
seg ut av fattigdom og sult.<br />
Tekst: Anette Torjusen, <strong>Kirken</strong>s Nødhjelp<br />
Foto: Håvard Bjelland<br />
Vi er i landsbyen Chingagwe i Malawi,<br />
der tolv småbønder får opplæring i moderne<br />
jordbruk. Agronomen har ansvar for<br />
17 slike områder. Han lærer dem om nye<br />
metoder og hvordan en får mest ut av<br />
grønnsaksåkeren sin.<br />
Ofte kan det være trangt om plassen i<br />
landsbyer og hager, derfor er også plassutnyttelse<br />
et viktig tema Phanga lærer<br />
bort. I stedet for å plante én rad med<br />
tomater, bruker de samme plassen til å<br />
dyrke to rader. I tillegg får bøndene en<br />
innføring i hvilke grønnsaker som egner<br />
seg best å dyrke og hvordan de best bør<br />
oppbevares, slik at de kan øke inntektene<br />
sine.<br />
Det tradisjonelle jordbruket skaper<br />
stort press <strong>på</strong> både jorda og vannressursene.<br />
De moderne jordbruksmetodene,<br />
som gir større og sikrere avlinger <strong>på</strong><br />
mindre areal og bruker mindre vann, er<br />
utilgjengelige for småbønder i verdens<br />
fattigste land. Både irrigasjonsutstyr, frø<br />
og kunstgjødsel selges kun i store kvanta.<br />
Bøndene mangler utdanning og de færreste<br />
har råd til å investere.<br />
Bønder som benytter seg av denne<br />
enkle teknologien, slipper å hente vann<br />
i brønner og elver så ofte. I stedet fyller<br />
de en bøtte med vann, som er koblet til<br />
to slanger. Slangene har små hull, slik at<br />
vannet pipler ut og gir en jevn vanning<br />
av grønnsakene. Bøndene kjøper seg en<br />
startpakke som består av kvalitetsfrø, et<br />
irrigasjonssett og gjødsel. Et slikt sett<br />
koster rundt 100 kroner. Før måtte de<br />
hente vann flere ganger om dagen slik<br />
at plantene fikk nok vann. Takket være<br />
irrigasjonssystemet får plantene vannet<br />
de trenger.<br />
Prosjektet startet i desember 2020, og<br />
allerede et år senere har bøndene tredoblet<br />
inntektene sine. – Bøndene som er<br />
med i prosjektet, har tjent nok til å kjøpe<br />
seg en hønsegård, skoleuniformer eller<br />
sende barna <strong>på</strong> skole. De har også nok<br />
mat til hele familien. I tillegg kan vi se<br />
at de kjøper mer land og dermed utvider<br />
jordbruksarealet sitt, forklarer Takondwa.<br />
Tørke skaper akutt sultkrise for millioner<br />
av mennesker hver eneste dag. Et<br />
håp kan begynne med en dråpe vann.<br />
11
nn<br />
Pinsefestivalen Dype Åndedrag<br />
Spektakulær konsert 3.juni<br />
Menighetene i <strong>Jar</strong> og Tanum samarbeider<br />
om åpningskonserten under<br />
pinse-festivalen «Dype Åndedrag»<br />
3. juni kl. 19.30 i <strong>Jar</strong> kirke.<br />
Vi får høre et program som både lindrer<br />
og utfordrer - og som utforsker begrepet<br />
«meditativ musikk» fra nye vinkler.<br />
Konsert 25. mars<br />
Folkemusikken<br />
og kyrkja<br />
Folkemusikken og kyrkja har historisk<br />
hatt eit turbulent forhold, men òg vore<br />
uvurderlege inspirasjonskjelder for<br />
kvarandre. Salmar og liturgiske songar<br />
har blitt tatt opp i folkemusikken, med<br />
sine eigne vriar og til tider nye tekstar.<br />
Seinare har religiøse folketonar kome inn<br />
i salmebøker og danna grunnlaget for ei<br />
rekkje orgelstykke.<br />
Det er nettopp desse banda mellom<br />
folkemusikken og kyrkjemusikken vi vil<br />
Kantor Maria Hansli spiller orgelverk<br />
av Olivier Messiaen - i dialog med<br />
folketonebearbeidelser og improvisasjoner<br />
fra den unike klangmesteren Arve<br />
Henriksen <strong>på</strong> trompet og Tord Gustavsen<br />
<strong>på</strong> flygel. Programmet vil også inneholde<br />
flere navn - følg med <strong>på</strong> dypeandedrag.<br />
com for oppdateringer.<br />
vise fram <strong>på</strong> denne konserten, vegen<br />
frå songane sungne <strong>på</strong> avsidesliggande<br />
gardar i fjellsidene til mektige orgelverk i<br />
kyrkjene. To folkemusikarar og to kyrkjemusikarar<br />
skal ta dykk med <strong>på</strong> intime<br />
og dramatiske folketonar, romantiske<br />
og modernistiske orgelklangar, rørande<br />
melodiar og leikande improvisasjonar.<br />
Dei medverkande er alle studentar<br />
ved Norges musikkhøgskole (bildet frå<br />
venstre): Vemund Olav Aukrust kjem frå<br />
Lom og går fjerde året <strong>på</strong> kandidatstudiet<br />
i kyrkjemusikk. Han freistar å trakke<br />
stigar mellom pipeorgelet, dansen og<br />
folkemusikken. Victoria Oftestad er songar<br />
og blokkfløytist frå Oslo, med fokus<br />
<strong>på</strong> tidlegmusikk og folkemusikk. Mathias<br />
Louis Sørbø kjem frå Volda.Han<br />
interesserer seg særleg for salmar<br />
og tidlegmusikk. Tiril<br />
Eirunn Einarsdotter<br />
studerer no tradisjonsmusikk<br />
med<br />
fele og hardingfele<br />
som hovudinstrument.<br />
EN SYNGENDE KIRKE!<br />
Salmer er en bærebjelke i<br />
gudstjenesten og menighetens<br />
liv.<br />
I 2013 fikk Den norske kirke en ny<br />
salmebok med et stort utvalg både<br />
av gamle og nye salmer. I etterkant<br />
av noen gudstjenester søndag kl.<br />
11.00 vil vi i <strong>Jar</strong> invitere til mer<br />
salmesang:<br />
Søndag 20. mars<br />
"Mer Salmesang" etter gudstjenesten:<br />
"Tradisjon og fornyelse i Norsk<br />
salmebok i 150 år".<br />
Vi synger salmer fra Landstads Kirkesalmebog<br />
1870 til Norsk salmebok<br />
2013. Kort kaffepause mellom gudstjenesten<br />
og "Mer Salmesang".<br />
Søndag 8. mai<br />
"Mer salmesang" etter gudstjenesten:<br />
«Nytt liv av daude gror».<br />
Vi synger salmer fra Norsk salmebok<br />
2013 om våren, og om fred og<br />
frihet. Kort kaffepause mellom<br />
gudstjenesten og "Mer Salmesang".<br />
12
Under denne overskriften presenterer Estrid Hessellund og Sindre Eide<br />
salmetekster som angår livene våre og tiden vi lever i.<br />
Salme som berører<br />
Gud græt der kjærleik vik<br />
Når kvinner krenkes og barn mishandles,<br />
når mennesker sulter og skaperverket<br />
ødelegges – da gråter Gud. Gud gråter,<br />
Gud blør og Gud lider!<br />
Det synger vi om i Terje Hauglands<br />
nynorske oversettelsen av en salme<br />
fra den newzealandske salmedikteren<br />
Shirley Erena Murray (1931-2020):<br />
«God weeps – at love withheld, at<br />
strength misused, at children’s innocence<br />
abused – and till we change the way we<br />
love, God weeps.»<br />
Salmen er både en klagesalme og<br />
en protest mot all slags vold og undertrykkelse.<br />
Salmen er <strong>på</strong>trengende aktuell<br />
i disse dager. Nyhetsbildet preges av krig<br />
i Europa. Et autoritært regime i Russland<br />
sprer vold og frykt i nabolandet Ukraina.<br />
Salmen sier oss at Gud bryr seg. Helt<br />
til vi endrer våre destruktive måter å<br />
handle <strong>på</strong>, fortsetter Gud<br />
å gråte, blø og lide.<br />
I det siste verset synger vi om Gud<br />
som ser når mennesker skaper fred og<br />
forsoning og har hjerter som banker for<br />
andres lidelser og nød: «Gud ser der<br />
stein vert mjuk, der fred gjev frø, der<br />
hjarta ber for andre bør. Og, til vi kjenner<br />
Kristus att, Gud ser.» Her assosieres det<br />
til Matt 25,31-46 «Det dere gjorde mot<br />
én av disse mine minste søsken, har dere<br />
gjort mot meg» (v. 40).<br />
«Gud græt der kjærleik vik» står i<br />
1 Gud græt<br />
der kjærleik vik,<br />
der makt er vald,<br />
der uskuld til eit barn vert krenkt.<br />
Og, til vi finn hans kjærleik att,<br />
Gud græt.<br />
2 Gud blør<br />
der vreiden rår,<br />
der tillit brest,<br />
der kvinner går forslått i frykt.<br />
Og, til vi vinn hans siger att,<br />
Gud blør.<br />
salmebokens avsnitt «Bot og omvendelse».<br />
Den er annerledes enn salmene<br />
som kaller den enkelte til syndsbekjennelse<br />
og omvendelse.<br />
Dette er en sterk vi-salme, en salme<br />
som får oss til å se og bekjenne vårt<br />
kollektive ansvar for vold og lidelse.<br />
Den ansporer også til felles innsats og<br />
handling, til å vise omsorg, skape fred<br />
og bidra til at «vi finn hans kjærleik att»<br />
(v.1).<br />
3 Gud lir<br />
der munnar svelt,<br />
der såra brenn,<br />
der skapning stupar utan<br />
grunn.<br />
Og, til vi ber hans omsorg att,<br />
Gud lir.<br />
4 Gud ser<br />
der stein vert mjuk,<br />
der fred gjev frø,<br />
der hjarta ber for andre bør.<br />
Og, til vi kjenner Kristus att,<br />
Gud ser.<br />
Norsk salmebok 213 nr. 407<br />
T: Shirley Erena Murray 1996<br />
O: Terje Haugdal 2008<br />
M: Ian P. Render2000<br />
13
«BærMuDa Mini» setter opp Annie<br />
14<br />
- Når vi endelig står <strong>på</strong> scenen<br />
med mye folk i salen, og har stort<br />
«trøkk» i sangen og god støtte i<br />
bandet, da får vi igjen for mange<br />
og lange øvelser. Der ligger den<br />
viktigste motivasjonen, forteller<br />
Embla og Emil, som snart skal<br />
<strong>på</strong> scenen i musikalen «Annie» i<br />
Sandvika Teater. Teatergruppen<br />
pryder også forsiden <strong>på</strong> bladet.<br />
Tekst og foto: Jens Kr. Tingvold<br />
«Annie»-foto: Ihne Pedersen/BærMuDa<br />
Hver mandag i store deler av året<br />
møtes ca. 40 barn og unge i musikk- og<br />
teatergruppa «BærMuDa Mini» i <strong>Jar</strong><br />
menighetshus. Gruppa er foreldredrevet<br />
og del av en større gruppe, som også har<br />
tilbud til ungdom og voksne.<br />
I år feirer de 25 års-jubileum og i begynnelsen<br />
av april setter de opp musikalen<br />
«Annie» i Sandvika Teater. I slutten<br />
av januar hadde gruppen øvingshelg<br />
<strong>på</strong> <strong>Jar</strong> skole, der mange foreldre var<br />
aktive med å lage kostymer, kulisser og<br />
plakater.<br />
Embla og Emil (bildet t.v.) er henholds-
vis 12 og 13 år, og bor <strong>på</strong> Eiksmarka og<br />
Ullevål. Begge har vært med siden de<br />
var 8 år, i «barnegruppa» inntil de nå er<br />
med i «ungdomsgruppa». De har stått <strong>på</strong><br />
venteliste fra de var 3 år! Embla har rollen<br />
som Molly i «Annie» og Emil spiller<br />
presidenten (Franklin D. Roosevelt).<br />
Begge forteller entusiastisk at de er glade<br />
for å være med i det fine miljøet, og vil<br />
sikkert fortsette med skuespill, dans og/<br />
eller sang framover og antagelig når de<br />
blir større. Viktigste motivasjon for øving<br />
er forestillingene i Sandvika Teater, når<br />
de endelig står <strong>på</strong> scenen med mye folk<br />
til stede og stort «trøkk» i sangen gjennom<br />
god støtte i bandet. Også er det da<br />
masse deilige kaker etter<strong>på</strong>! Et godt råd<br />
til barn og unge som vurderer å bli med:<br />
«Er du i tvil, søk om å bli medlem!»<br />
Regine fra Asker er 18 år og går <strong>på</strong><br />
dramalinja ved Rud videregående skole.<br />
Hun har vært med fra hun var 12 år og<br />
har en større søster, som var med før<br />
henne. Motivasjonen er det gode miljøet<br />
blant ungdommene, og muligheten også<br />
<strong>på</strong> fritida til å utvikle og kombinere<br />
musikk, dans og drama. Gjennom hardt<br />
arbeid, der man også får utfordret sårbare<br />
sider ved seg selv, skapes lett vennskap.<br />
For ungdommer er det ikke lett å få tid til<br />
alt man ønsker, men her får man utviklet<br />
seg, som er motiverende sammen med<br />
forestillingene – selve høydepunktet.<br />
Kristin Rinde Sunde er daglig leder og<br />
fremhever gleden som motivasjon for å<br />
ha vært med i ca. 20 år. Mannen, Helge<br />
Sunde, skriver arrangement og øver inn<br />
med bandet. De fire barna har etter tur<br />
vært med i «BærMuDa Mini» og sammen<br />
med svoger/svigerinne har Kristin<br />
og Helge også vært sentrale i «voksengruppa».<br />
Kristin forteller at det nå er 11 i<br />
«barnegruppa» og 25 i «ungdomsgrup-<br />
Bildet under:<br />
BærMuDa Mini øver i <strong>Jar</strong> menighetshus<br />
15
pa», de fleste fra ulike deler av Bærum.<br />
Tiden med korona og nedstenginger har<br />
vært utfordrende, først å avlyse innøvde<br />
musikal «Grease» i mars 2020 og senere<br />
begrensninger <strong>på</strong> antall publikum i<br />
salen. Det er Ikke lett å spille teater med<br />
munnbind!<br />
«Grease» måtte avlyses også våren<br />
2021, men gruppen slapp til i juni i<br />
«BAKgården» med noen smakebiter og<br />
Budstikka har lagt ut en video. Noen<br />
medlemmer har sluttet midt i semestrene,<br />
men nå er det rekruttert til en fin og stor<br />
nok gruppe.<br />
Gruppen øver hver mandag i menighetshuset.<br />
Nå er det noen begrensninger <strong>på</strong><br />
grunn av rehabilitering, men leieforholdet<br />
og samarbeidet med menigheten har i<br />
en årrekke vært godt, og Kristin håper de<br />
fortsatt kan benytte lokalene framover.<br />
Hun framhever også det gode samarbeidet<br />
med foreldre og alt arbeid de<br />
nedlegger i forkant og under forestillinger.<br />
Dette bidrar til at medlemskontingenten<br />
kan holdes lav.<br />
- Ellers har vi noen utfordringer knyttet<br />
til leie av Sandvika Teater. Det er<br />
vanskelig å få booket tid til forestillinger.<br />
Det kan også være krevende å ordne opp<br />
med rettighetshavere til musikaler. Andre<br />
utfordringer er gutter i stemmeskiftet, så<br />
publikum må godta noen gjengangere i<br />
rollene.<br />
Premieren <strong>på</strong> musikalen «Annie» er 31.<br />
mars i Sandvika Teater. Forestillingen<br />
passer for alle, store som små og hele<br />
familien, og settes opp hver dag til og<br />
med 5. april, hverdager kl. 18 og lørdag/<br />
søndag kl. 13 og 17 (se annonse side 22)<br />
Det er venteliste for å komme med i<br />
«BærMuDa Mini», som tar inn nye hver<br />
høst. Interesserte kan kontakte<br />
daglig leder Kristin Rinde Sunde <strong>på</strong><br />
mobiltelefon 480 69 372 eller<br />
e-post kristinrinde@mac.com.<br />
Dette er BærMuDa<br />
«BærMuDa Mini» (www.baermudamini.no)<br />
er en musikk- og<br />
teatergruppe for barn (fra 8 år) og<br />
ungdom i Bærum, og startet opp i<br />
1997. Hvert år settes opp en kjent<br />
familiemusikal, og i tillegg har gruppen<br />
noen mindre prosjekter, interne<br />
jule- og sommerforestillinger og deltar<br />
<strong>på</strong> Sandvika Byfest og andre arrangementer<br />
i kommunen. Tidligere<br />
oppsetninger: «Pinocchio», «Jungelboken»,<br />
«Robin Hood», «Aladdin»,<br />
Ronja Røverdatter, «Trollmannen fra<br />
Oz» og «Grease».<br />
I 2007 ble «BærMuDa Ungdom»<br />
(www.baermudaungdom.no) opprettet,<br />
som er prosjektbasert uten<br />
faste medlemmer. Tidligere oppsetninger:<br />
«Romeo og Julie», «Den<br />
siste sangen», «Jack the Ripper»,<br />
«Super» og «Alice i Eventyrland».<br />
«BærMuDa» er musikalgruppen for<br />
voksne/unge voksne, har eksistert<br />
i 33 år, og øver <strong>på</strong> Stabekk og <strong>Jar</strong><br />
skole. Gruppen setter opp store<br />
musikalproduksjoner i Bærum<br />
Kulturhus og Sandvika Teater, og<br />
medvirker av og til i produksjoner<br />
bl.a. <strong>på</strong> Nationaltheatret, i NRKs<br />
radioteater og TV. I oktober <strong>2022</strong> er<br />
det Norges-premiere <strong>på</strong> musikalen<br />
«Big Fish» i Sandvika Teater.<br />
Ønsker du å stå <strong>på</strong> en scene som<br />
musikalskuespiller, eller har du lyst<br />
til å være med og lage kostymer<br />
eller scenografi? Send e-post til<br />
cecilie@mamageno.no<br />
16
Arnhild Mindrebø<br />
er superfrivillig i<br />
seniorklassen.<br />
Hun er kunnskapsrik og nysgjerrig – med en særlig interesse for<br />
norrønt og gammelnorsk. Som pensjonist har hun fortsatt med oversettelse<br />
av bøker og brev fra middelalderen og fram til 1800-tallet.<br />
Frivillig kristent arbeid har hun drevet med siden hun kom til Oslo<br />
for å studere i 1959.<br />
Tekst og foto: Knut Christiansen<br />
Arnhild er filolog med 43 år bak seg<br />
som lektor <strong>på</strong> Kristelig Gymnasium<br />
(KG). Hun er å regne som overkvalifisert<br />
korrekturleser for menighetsbladet – og<br />
medlem av redaksjonen. Norsklærerens<br />
utallige kvelder med stilretting har gitt<br />
henne enorm rutine med rødblyanten!<br />
Hun har ellers en lang merittliste som<br />
frivillig i <strong>Jar</strong> menighet, fra menighetsråd,<br />
diakoniutvalg, «middag for alle», medliturg<br />
eller klokker ved gudstjenester.<br />
Hun har, ikke minst, ansvar for de månedlige<br />
formiddagstreffene <strong>på</strong> tirsdager i<br />
menighetshuset, et ansvar hun deler med<br />
Målfrid Karevold og Wenche Olsen.<br />
Lektorens erfaring med høytlesning<br />
i klasserommet og planleggingen av<br />
arbeidsøkter <strong>på</strong> 45 minutter tar hun med<br />
seg inn i oppgaven som henholdsvis<br />
tekstleser i gudstjenestene og forberedelsene<br />
til Formiddagstreffene hver siste<br />
tirsdag i måneden. Der er det plan og god<br />
orden: Først en varm lunsj (45 minutter!)<br />
deretter et program med invitert gjest og<br />
foredragsholder (45 minutter!), før det<br />
avrundes med kaffe og noe søtt å bite i.<br />
Formiddagstreffene skal favne vidt,<br />
forteller Arnhild, - Utgangspunktet er<br />
Guds ord, fortsetter hun. - Følgende<br />
stikkord – <strong>på</strong> K - kan beskrive hva vi<br />
håper folk tar med seg fra treffene:<br />
• Kristen tro – med utgangspunkt i<br />
bibeltekstene.<br />
• Kirke – som ramme for fellesskapet<br />
der ordet spres.<br />
• Kunnskap – om kristendom og dens<br />
forskjellige uttrykk, ikke minst gjennom<br />
• Kultur og kunst. Bibelens fortellinger<br />
har inspirert diktere, komponister<br />
og bildekunstnere – gjennom hele vår<br />
kulturhistorie.<br />
• Kommunikasjon – handler ikke minst<br />
om å dele og lytte til hverandre<br />
Rehabilitering av underetasje<br />
og kjeller i menighetshuset<br />
Underetasjen i menighetshuset er stengt<br />
<strong>på</strong> grunn av fuktskader, mugg og sopp.<br />
Kontorplassene er flyttet opp i den lille<br />
menighetssalen, som totalt sett betyr<br />
mindre arealer til aktiviteter, gjester og<br />
arrangementer. Det <strong>på</strong>går nå arbeid for<br />
å finne ut hvordan dette skal utbedres,<br />
og Sintef er engasjert for å måle gasser<br />
for å finne ut av type mugg og sopp. Ny<br />
ventilasjon inngår i rehabiliteringen, og<br />
forhåpentlig kan også jordvarmeanlegget<br />
bli tatt i bruk. Det blir derfor en periode<br />
med store bygningsmessige utbedringer.<br />
17
• Kulinarisk – er kanskje et for fint ord<br />
i denne sammenhengen – men vi vil at<br />
de som kommer får oppleve at noen har<br />
gjort seg flid også med serveringen.<br />
• Kos – blir det når mennesker møtes til<br />
program, god mat og hyggelig samtale<br />
Det er fristende å føye til enda en K –<br />
når dette miniportrettet av Arnhild skal<br />
tegnes. Den K’en står for KRIM (!). Hun<br />
innrømmer at hun leser spenningsbøker<br />
og gjerne slapper av med en krim-serie<br />
<strong>på</strong> TV. Vera er ikke overraskende en av<br />
favorittene. Men Arnhild har begått krim<br />
selv også: Hun har nemlig modernisert<br />
Norges - og kanskje verdens første kriminalroman<br />
(!), «Mordet <strong>på</strong> maskinbygger<br />
Roolfsen», opprinnelig skrevet i 1839 av<br />
Maurits Hansen. Arnhilds moderniserte<br />
tekst ble utgitt av Nasjonalbiblioteket i<br />
2017.<br />
En spennende dame – i mer enn en<br />
forstand!<br />
18<br />
Per Christian Kofstad<br />
om frivillighet<br />
Med en oppvekst i kirkens nabolag<br />
var veien kort til ungdomsaktiviteter<br />
og lederoppgaver for<br />
Per Christian Kofstad. Nå er han<br />
leder i menighetsrådet.<br />
Tekst og foto: Knut Christiansen<br />
- Det var konfirmanttiden tidlig <strong>på</strong><br />
2000-tallet som brakte meg inn kirken.<br />
Gode unge ledere, <strong>Jar</strong>ival og flotte leirdager<br />
ble starten <strong>på</strong> viktig og meningsfull<br />
tilknytning til menigheten <strong>på</strong> <strong>Jar</strong>,<br />
forteller Per Christian<br />
- Jeg har likt frivillighet og dugnadsarbeid<br />
hele livet. Antagelig kan jeg takke<br />
foreldrene mine for det. Det er veldig<br />
mye å lære av å få ungdom til å bidra<br />
med ting for felleskapet. Det fine er at<br />
det meste av dette også fortsatt funker<br />
<strong>på</strong> voksne! Ofte lærer man mer enn man<br />
tror, gjennom frivillige arbeid, og får<br />
mange av erfaringene som kommer til<br />
nytte senere i livet.<br />
- Dette forklarer noe av den store<br />
oppslutningen om konfirmasjon i <strong>Jar</strong> menighet<br />
de siste 20 årene, sier Per Christian,<br />
som i tillegg til menighetsrådet,<br />
der han ble valgt inn for to år siden, har<br />
bidratt i loppemarked-komite, trosopplæring<br />
og konfirmantlederprogrammet<br />
KOMA.<br />
Hva tenker du om frivilligheten i<br />
kirken <strong>på</strong> <strong>Jar</strong>?<br />
- Det er veldig viktig at den som<br />
melder seg for oppgaver får tydelig<br />
informasjon om hva oppgaven innebærer.<br />
Frivillighet er en slags kontrakt. Om man<br />
stiller opp for noen, må det også være<br />
mulig å stille krav til de man stiller opp<br />
for. Det er viktig at frivillige blir sett og<br />
satt pris <strong>på</strong>. Det gjelder både "den harde<br />
kjerne" og de som har litt mer avstandsforhold.<br />
Og så er det lov å si nei – eller å<br />
be om en mindre oppgave. Hvis respekten<br />
for dette faktisk blir overholdt, vil<br />
folk også komme tilbake.<br />
Fellesskap og omsorg<br />
- Godt sosialt fellesskap og omsorg<br />
er avgjørende. Ta loppemarkedet som et<br />
eksempel: For meg handler det ikke først<br />
og fremst om å få inn penger – men om<br />
en morsom mobilisering av mange folk,<br />
også de som ikke trår ned kirkedørene til<br />
vanlig. Det er godt å skape noe sammen,<br />
jobbe litt fysisk og mestre en større oppgave<br />
som et team. Slike arrangementer<br />
er flotte sosialt tiltak i nærmiljøet. Det at<br />
loppemarkedet i menigheten vår utelukkende<br />
er basert <strong>på</strong> frivillighet, og ikke<br />
plikt, er fantastisk.<br />
Til daglig jobber Per Christian som ITkonsulent<br />
og utvikler av programvare for<br />
ulike kunder. Han forteller at det i møte<br />
med kunden handler om finne de riktige<br />
spørsmålene, være tydelige <strong>på</strong> problemstillingene<br />
man står ovenfor og akseptere<br />
verden og forutsetningene slik de faktisk<br />
er. Først når man gjør det, vil man kunne<br />
finne de gode løsningene som også har et<br />
realistisk utfall.<br />
Er det noe fra ditt profesjonelle arbeid<br />
som du tar med deg som leder av menighetsrådet?<br />
- Ja, absolutt. Dersom vi skal lykkes<br />
med våre strategier og ideer, må vi<br />
tilstrebe å forstå menneskene som bor i<br />
menigheten vår, hva som opptar forskjellige<br />
aldersgrupper, og hva de bruker<br />
tiden sin <strong>på</strong>. Vi må forsøke å justere for-
- Det er viktig<br />
med tydelig<br />
informasjon om<br />
hva oppgaven<br />
innebærer<br />
ventinger og unngå å bruke for mye ressurser<br />
<strong>på</strong> det som trolig bare vil nå noen<br />
veldig få. Jeg sier ikke at vi bare skal<br />
være opptatt av antall og målbare størrelser,<br />
små grupper og enkeltmennesker har<br />
stor verdi. Men vi må være klar over hva<br />
vi gjør, hva vi forsøker å oppnå og hvilke<br />
konsekvenser det har.<br />
Vi må møte folk der de er<br />
- Kommunikasjonsarbeidet vårt må<br />
tilpasses tiden vi lever i. <strong>Kirken</strong> har<br />
tradisjonelt hatt en passiv tilnærming, der<br />
menighetens medlemmer selv aktivt må<br />
oppsøke informasjon og manuelt notere<br />
seg datoer i egne kalendere. I dagens<br />
samfunn lider vi av informasjonsmetning.<br />
Det er så mye som blir presset <strong>på</strong><br />
oss fra alle kanter at svært få oppsøker<br />
aktivt informasjon selv. De fleste av oss<br />
oppsøker kun informasjon aktivt i noen<br />
få kanaler. Dersom menigheten ikke er en<br />
av disse få kanalene, når vi ikke fram til<br />
mennesker. Vi har behov for å henge med<br />
i utviklingen, samtidig som det er viktig å<br />
beholde integriteten i hva kirken står for.<br />
Vi skal møte folk der de er, men må være<br />
ærlige <strong>på</strong> hva vi står for.<br />
- En gruppe i menigheten vår som<br />
har fått til dette, er Tårnfrid-gruppa. Et<br />
stort nettverk av og for kvinner i hele<br />
distriktet vårt. De har over 800 følgere <strong>på</strong><br />
Facebook. På samlingene i menighetshuset<br />
løfter de fram temaer som berører<br />
hverdagslivene våre. Temaene oppleves<br />
som aktuelle, og samtidig tett knyttet til<br />
den medmenneskeligheten og integriteten<br />
som kirken ønsker å stå for. Jeg heier <strong>på</strong><br />
slike initiativ og er imponert over hva<br />
gruppen har fått til.<br />
I <strong>2022</strong> feires Norges viktigste lagarbeid!<br />
<strong>Jar</strong> menighet markerer<br />
Frivillighetens år, sammen med alle<br />
lag, foreninger, frivilligsentraler,<br />
kommuner og andre samarbeidspartnere<br />
i hele landet.<br />
Til sammen fins det ca 100 000 organisasjoner<br />
i Norge: store og små,<br />
internasjonale, nasjonale eller lokale.<br />
I Norge er tre av fire medlemmer<br />
i frivillige organisasjoner. Før pandemien<br />
deltok 68 prosent i aktiviteter<br />
i regi av frivillige organisasjoner. 66<br />
prosent bidro med frivillig innsats,<br />
og 51 prosent var givere.<br />
Frivillige organisasjoner er<br />
etablert for å realisere et ideelt<br />
formål og kan ikke dele ut økonomisk<br />
gevinst til deltakerne eller<br />
medlemmene. Å være frivillig betyr<br />
å gjøre en innsats til nytte for andre<br />
enn egen familie, uten å få betalt og<br />
uten å være <strong>på</strong>lagt å gjøre det. Når<br />
vi legger sammen alle timene folk i<br />
Norge gjør frivillig innsats, blir det<br />
142 000 årsverk.<br />
Å bidra i en frivillig organisasjon<br />
er et viktig verdivalg. Frivillige<br />
skaper bedre lokalsamfunn, bygger<br />
landet, <strong>på</strong>virker samfunnsutviklingen<br />
og gir oss alle et mangfold av<br />
aktiviteter og muligheter til å bety<br />
noe for andre. Bli med <strong>på</strong> å feire<br />
Norges viktigste lagarbeid!<br />
19
GUDSTJENESTER I JAR KIRKE<br />
SØNDAG 13. MARS KL. 11.00<br />
2. søndag i fastetiden<br />
Gudstjeneste. Dåp. Nattverd.<br />
Olaf Kind. Ingeborg Fink Sørheim.<br />
Superagenter deltar. Haakon<br />
Omejer Sørlie. Offer: Menighetens<br />
arbeid.<br />
SØNDAG 20. MARS KL. 11.00<br />
3. søndag i fastetiden<br />
Gudstjeneste. Nattverd. Britt<br />
Aanes Ekhougen. Maria Hansli.<br />
Offer: IKO. Mer salmesang etter<br />
gudstjenesten.<br />
SØNDAG 27. MARS KL. 11.00<br />
Maria Budskapsdag<br />
Gudstjeneste. Dåp. Nattverd.<br />
Britt Aanes Ekhougen. Maria<br />
Hansli. Offer: Menighetens<br />
arbeid.<br />
SØNDAG 3. APRIL KL. 11.00<br />
4. søndag i fastetiden<br />
Gudstjeneste. Dåp. Nattverd.<br />
Olaf Kind. Ingeborg Fink Sørheim.<br />
Maria Hansli. Offer: <strong>Kirken</strong>s nødhjelps<br />
fasteaksjon. Kirkekaffe.<br />
SØNDAG 10. APRIL KL. 11.00<br />
Palmesøndag<br />
Gudstjeneste. Dåp. Nattverd.<br />
Britt Aanes Ekhougen. Haakon<br />
Omejer Sørlie. Offer: Kristent<br />
arbeid blant blinde og svaksynte.<br />
TORSDAG 14. APRIL KL. 18.00<br />
Skjærtorsdag<br />
Gudstjeneste. Nattverd. Olaf<br />
Kind. Maria Hansli. Offer:<br />
Menighetens arbeid. Kveldsmat.<br />
FREDAG 15. ARPIL KL. 11.00<br />
Langfredag<br />
Gudstjeneste. Olaf Kind. Maria<br />
Hansli.<br />
SØNDAG 17. APRIL KL. 11.00<br />
1. <strong>på</strong>skedag<br />
Høytidsgudstjeneste. Dåp.<br />
Nattverd. Britt Aanes Ekhougen.<br />
Maria Hansli. Offer: Menighetens<br />
arbeid.<br />
MANDAG 18. APRIL<br />
2. <strong>på</strong>skedag<br />
Fellesgudstjeneste i Østerås<br />
kirke. Ingen gudstjeneste i <strong>Jar</strong><br />
kirke denne dagen.<br />
SØNDAG 24. APRIL KL. 11.00<br />
2. søndag i <strong>på</strong>sketiden<br />
Gudstjeneste. <strong>Jar</strong>ival. Nattverd.<br />
Olaf Kind. Ingeborg Fink Sørheim.<br />
Maria Hansli. Offer: Asker og<br />
Bærum KFUK/M. Kirkekaffe.<br />
SØNDAG 1. MAI KL. 11.00<br />
3. søndag i <strong>på</strong>sketiden<br />
Gudstjeneste. Dåp. Nattverd.<br />
Britt Aanes Ekhougen. Gunnel<br />
Johansson Rø. Haakon Omejer<br />
Sørlie. Offer: <strong>Kirken</strong>s bymisjon.<br />
SØNDAG 8. MAI KL. 11.00<br />
4. søndag i <strong>på</strong>sketiden<br />
Gudstjeneste. Nattverd. Olaf<br />
Kind. Maya Winther Solheim.<br />
Maria Hansli. Offer: <strong>Kirken</strong>s<br />
familievernkontor i Asker og<br />
Bærum. Mer salmesang etter<br />
gudstjenesten.<br />
SØNDAG 15. MAI KL. 11.00<br />
5. søndag i <strong>på</strong>sketiden<br />
Gudstjeneste. Dåp. Nattverd.<br />
Olaf Kind. Ingeborg Fink Sørheim.<br />
Maria Hansli. Offer: Menighetens<br />
arbeid.<br />
SØNDAG 22. MAI KL. 11.00<br />
6. søndag i <strong>på</strong>sketiden<br />
Gudstjeneste. Dåp. Nattverd.<br />
Britt Aanes Ekhougen. Maria<br />
Hansli. Offer: Kirkelig ressurssenter<br />
mot vold og seksuelle<br />
overgrep.<br />
TORSDAG 26. MAI KL. 11.00<br />
Kristi Himmelfart<br />
Gudstjeneste. Nattverd. Olaf<br />
Kind. Maria Hansli. Offer:<br />
Menighetens arbeid.<br />
SØNDAG 29. MAI KL. 11.00<br />
Fellesgudstjeneste i Haslum<br />
kirke. Ingen gudstjeneste i <strong>Jar</strong><br />
kirke denne dagen.<br />
SØNDAG 5. JUNI KL. 11.00<br />
Pinsedag<br />
Høytidsgudstjeneste. Dåp. Nattverd.<br />
Britt Aanes Ekhougen.<br />
Maria Hansli. Offer: <strong>Kirken</strong>s SOS<br />
i Norge.<br />
MANDAG 6. JUNI KL. 11.00<br />
2. pinsedag<br />
Økumenisk fellesgudstjeneste i<br />
<strong>Jar</strong> kirke. Olaf Kind. Maria Hansli.<br />
SØNDAG 12. JUNI KL. 11.00<br />
Treenighetssøndagen<br />
Utegudstjeneste med dåp. Olaf<br />
Kind. Haakon Omejer Sørlie.<br />
Offer: Menighetens arbeid.<br />
Kirkeskyss:<br />
Ring 06710<br />
Skravlekopp - e<br />
Skravlekopp er et prosjekt<br />
med mål om å skape lett<br />
tilgjengelige møteplasser,<br />
øke bevisstheten rundt<br />
hvordan vi møter hverandre<br />
og sammen forebygge og<br />
redusere ensomhet i samfunnet.<br />
Bærum kommune<br />
og mange virksomheter her<br />
har tatt utfordringen.<br />
De fine grønne koppene<br />
er satt fram <strong>på</strong> kafeer<br />
og andre steder der folk<br />
samles over en kopp te<br />
eller kaffe. Tar du en slik<br />
kopp, gir du et signal og<br />
en invitasjon til å sitte ved<br />
20
Kulturkveld i <strong>Jar</strong> kirke:<br />
Linkledet<br />
i Torino<br />
Bildefortelling ved<br />
forfatter, prest og<br />
salmedikter Eyvind<br />
Skeie om «Linkledets<br />
budskap»<br />
Tirsdag 10. mai<br />
kl. 19.30<br />
Linkledet i Torino er et<br />
tøystykke av lin som lenge<br />
ble regnet for å være det klede<br />
som ble brukt til å balsamere<br />
kroppen til Jesus etter hans<br />
død. Linkledet viser bildet av<br />
en mannskropp som har sår<br />
i samsvar med sårene Jesus<br />
fikk under sin lidelse og korsfestelse.<br />
Hvorvidt linkledet er ekte<br />
eller ikke, har vært diskutert<br />
helt opp til våre dager.<br />
Linkledet er i dag oppbevart<br />
i Johannes Døperens<br />
Katedral i Torino i Italia. Det<br />
er beskyttet av skuddsikkert<br />
glass og oppbevart i et klimakontrollert<br />
miljø. Med jevne<br />
mellomrom gis publikum<br />
anledning til å se linkledet.<br />
Eyvind Skeie var en av de<br />
mange tusen som fikk se linkledet<br />
i år 2000.<br />
- Jeg har lenge vært interessert<br />
i tradisjonene om linkledet<br />
i Torino, sier Eyvind<br />
Skeie.<br />
- Jeg er ingen ekspert, men<br />
har samlet ganske mye<br />
informasjon. På mine reiser i<br />
Midtøsten har jeg også møtt<br />
<strong>på</strong> tradisjonen om dette hemmelighetsfulle<br />
kledet. Jeg har<br />
samlet en liten bildefortelling<br />
om kledets historie fra<br />
gravferdskikkene i jødedommen<br />
<strong>på</strong> Jesus tid, og helt opp<br />
til våre egne dager. Det er<br />
spennende! Jeg spør meg også<br />
om hva linkledet kan ha å si<br />
til oss i dag. Er det budskap<br />
der, som nettopp vi trenger å<br />
høre? Jeg mener avgjort ja!<br />
Det handler ikke om kledet er<br />
såkalt ekte eller ikke, men om<br />
det jeg kaller for «linkledets<br />
budskap». Jeg gleder meg til å<br />
dele mine tanker, og håper at<br />
de også vil vekke undring og<br />
inspirasjon!<br />
- en folkebevegelse mot ensomhet!<br />
samme bord, slå av en prat,<br />
men også en <strong>på</strong>minner om å<br />
ta en telefon eller sende en<br />
melding til noen du ikke har<br />
så hyppig kontakt med.<br />
Ifølge ensomhetsbarometeret<br />
og tall fra folkehelseinstituttet<br />
føler én av fire <strong>på</strong><br />
ensomhet eller ønsker mer<br />
kontakt med andre. Dette<br />
gjelder eldre, voksne, studenter<br />
og barn. Mange legger<br />
seg hver kveld uten å ha fått<br />
seg en prat. Frykten for å forstyrre<br />
eller bli avvist kan gjøre<br />
at vi unngår å ta kontakt med<br />
hverandre.<br />
Nå inviterer <strong>Jar</strong><br />
kirke til uformelle<br />
«Skravlekopp»-treff:<br />
<strong>Jar</strong> menighetshuset<br />
de tre første<br />
tirsdagene<br />
hver måned<br />
kl 12:00 - 14:00.<br />
Den siste tirsdagen<br />
i måneden er det<br />
Formiddagstreff<br />
(se side 17)<br />
21
Livets gang<br />
DØPTE<br />
Herman Honningsvåg<br />
Amalie Weum Bjørnerem<br />
Herman Slotnæs Espelid<br />
Gustav Edvardsen<br />
Caroline Elisabeth<br />
Melle-Børresen<br />
Sindre Tveiten Rørvik<br />
Eilif Gjefsen Beck<br />
Alba Lundh Årdal<br />
Niels Eger Grotmol<br />
Tora Louise Enger Beidel<br />
Johan Kronback Andersen<br />
Vanessa Myrholt Søby<br />
Vilde Arhei Løvbugt<br />
Hedda Caroline Sveen Harto<br />
Stian Halle<br />
Sofia Wahl Fleischer<br />
DØDE<br />
Brynhild Brennsund<br />
Anne Marie Brynhildsen<br />
Roy Ian Burden<br />
Aase Gunver Gjerde<br />
Eileen Wahl<br />
Solveig Marie Rikvold Viig<br />
Lars Willy Hergot<br />
Karin Hjartøy Falck-Ytter<br />
Kari Synnøve Margrethe Bakke<br />
Vincent Galtung<br />
Jack William Johnsen<br />
Berit Evensen<br />
Sandvika Teater 31.mars-5.april<br />
Ordinær pris: Kr.250,-<br />
Kr. 190,- ved framvising av<br />
Budstikkakort, A-kort,<br />
ABBL-kort eller denne<br />
flyeren, som kan hentes<br />
bl.a. i <strong>Jar</strong> kirke.<br />
Billetter selges<br />
tlf. 815 11 777, og i<br />
Sandvika Teater én<br />
time før forestilling<br />
eller <strong>på</strong> www.baerumkulturhus.no<br />
Haslumseter Kapell i Bærumsmarka<br />
22<br />
DÅP I JAR KIRKE?<br />
TA KONTAKT MED KIRKETORGET TLF. 67 500 500 DER DU<br />
KAN SETTES VIDERE TIL MENIGHETENS PRESTER.<br />
ELLER KONTAKT OSS DIREKTE.<br />
Forsidebildet: En del av castet til musikalen "Annie" (Ihne Pedersen/BærMuDa)<br />
Foto side 13: Shutterstock<br />
Kombiner en søndagstur i marka<br />
med gudstjeneste kl 12.00<br />
Kapellet eies og drives <strong>på</strong> frivillig basis av<br />
menigheter i Bærum og Oslo vest. Ungdomsgrupper<br />
fra eiermenighetene hjelper til ved gudstjenestene<br />
og servering i peisestuen.<br />
Følg med <strong>på</strong> https://www.haslumseter.no
ANNONSERE<br />
HER?<br />
<strong>Kirken</strong> <strong>på</strong> <strong>Jar</strong> deles ut<br />
til over 4700 husstander<br />
i nærmiljøet.<br />
Kontakt oss for en god<br />
avtale: post.jar@kirken.no<br />
Norges hyggeligste priser!<br />
ENKEL<br />
BEGRAVELSE*17.995,-<br />
VANLIG<br />
BEGRAVELSE*24.995,-<br />
PÅKOSTET<br />
BEGRAVELSE*29.995,-<br />
* Med seremoni. For all informasjon se:<br />
www.alleenbegravelsesbyrå.no<br />
DØGNÅPEN<br />
TELEFON: 224 24 224<br />
<strong>Jar</strong>veien 1,<br />
1358 <strong>Jar</strong><br />
Joker <strong>Jar</strong>, Vollsveien 76<br />
åpent mandag til fredag 07-23<br />
lørdag og søndag 08-22<br />
Gågaten Sandvika<br />
BRILLER - KONTAKTLINSER<br />
Timeavtale for<br />
Synstest/briller 67 54 70 20<br />
Kontaktlinser 67 54 67 83<br />
Tannlegene<br />
i <strong>Jar</strong>huset<br />
Spesialister innenfor<br />
periodonti, oral protetikk,<br />
oral kirurgi og medisin,<br />
protetikk og bittfunksjon.<br />
Epost: post@tannlege-jarhuset.no<br />
Telefon: 67 53 63 72<br />
Blomster er viktig<br />
når du skal ta farvel<br />
Vi leverer alt av sorgbinderi<br />
som bidrar til en vakker avskjed.<br />
Gravstellerne tilbyr et<br />
bedre gravstell<br />
Vi tilbyr gravstell som er<br />
tilpasset ditt behov med<br />
fleksible priser og løsninger<br />
Ring oss <strong>på</strong> 64 80 99 00<br />
FLORISS JAR<br />
67 11 05 89 // floriss.no<br />
23
Ord om krise – etter pandemien<br />
For noen dager siden deltok Henrik<br />
Syse <strong>på</strong> medarbeiderfest i <strong>Jar</strong> kirke.<br />
Allerede et halvår ut i Covid-pandemien<br />
var han ute med en bok med tanker om<br />
hvordan vi skal forholde oss til en ny<br />
virkelighet med nedstenging og sosial<br />
distansering.<br />
Tekst: Kristen Ulstein<br />
Foto: Julie Lunde Lillesæter, PRIO<br />
-Når dette er over, er det lett at vi fort<br />
glemmer, men her er det mye vi kan<br />
lære av for framtiden, mener Henrik<br />
Syse. - Jeg er opptatt av hvilken rolle kirken<br />
og de flotte medarbeiderne i kirken<br />
kan spille nå. Vi har vært gjennom to av<br />
de rareste årene i moderne tid. Pandemien<br />
har ført til at mye har stoppet<br />
opp for svært mange mennesker. Vi har<br />
opplevd isolasjon, og mange har følt <strong>på</strong><br />
frykt. Nå må vi være oppmerksomme <strong>på</strong><br />
hva pandemien har gjort med oss, sier<br />
Syse til <strong>Kirken</strong> <strong>på</strong> <strong>Jar</strong>.<br />
Boka «Ord i krise» har undertittelen<br />
refleksjoner om håp i koronaens skygge.<br />
– Jeg prøver å peke <strong>på</strong> hvordan den<br />
sosiale distansen kan eksistere side om<br />
side med menneskelig nærhet, sier Syse.<br />
- I boka snakker jeg om hva vi trenger<br />
å være særlig bevisste <strong>på</strong> i en pandemi,<br />
utover det umiddelbare med munnbind<br />
og avstand. Jeg er opptatt av det mentale.<br />
Tap av fellesskap har vært tungt<br />
for mange. I boka argumenterer han for<br />
at det er viktig å heve blikket i en krise,<br />
og skaffe seg filofisk distanse. Han stiller<br />
spørsmål ved hva vi vektlegger som samfunn<br />
når vi må prioritere.<br />
- Noen er mer sårbare for nedstenging,<br />
sosial avstand og isolasjon enn<br />
andre. Det er lett å overse, sier han.<br />
- De som legger planene i samfunnet,<br />
er ikke akkurat blant de mest sårbare.<br />
Kanskje kan de, uten å være klar over<br />
det, glemme noen av de langsiktige<br />
kostnadene.<br />
- Er dette også en kritikk av de begrensningene<br />
som ble lagt <strong>på</strong> kirken og<br />
andre felleskapsarenaer?<br />
- Jeg er blant dem som støtter myndighetenes<br />
håndtering. Sammenlignet<br />
med mange andre land kom vi godt ut<br />
av det. Men sett i ettertid, særlig hvis vi<br />
sammenligner de tidlige nedstengingene<br />
med den siste, tror jeg vi kunne ha vært<br />
flinkere alle sammen. Nedstengingen<br />
ble for total, for streng og for langvarig.<br />
Vi burde ha vist større kreativitet for å<br />
holde noen av fellesrommene åpne. Vi<br />
stengte døra og skrudde av lyset, og vi<br />
var ikke bevisste nok <strong>på</strong> at lyset burde<br />
bli stående <strong>på</strong>, mener Henrik Syse.<br />
Han understreker samtidig at mange<br />
menigheter har gjort et flott diakonalt<br />
arbeid under pandemien.<br />
- Det er Frivillighetens år, og du har<br />
selv stått fram med et frivillig engasjement.<br />
Hva er kirkens ansvar som organisasjon<br />
og hva er den enkeltes etiske<br />
ansvar når det gjelder å opprettholde<br />
fellesskap?<br />
- Den organiserte frivillighetens og<br />
den enkeltes bidrag går over i hverandre.<br />
Frivilligheten handler ikke bare om dem<br />
som tilrettelegger og steker vaflene. Frivilligheten<br />
er også alle vi som bare deltar.<br />
Vi er viktige for hverandre. Men noen må<br />
sørge for at rommene finnes. Der spiller<br />
menighetene og kirkene en viktig rolle,<br />
både praktisk, tåndelig og sosialt.<br />
- Og hva kan vi lære til neste krise?<br />
- Idet vi snakker sammen nå, er Europa<br />
blitt kastet ut i en alvorlig politisk krise<br />
<strong>på</strong> grunn av invasjonen i Ukraina. Kriser<br />
finner sted hele tiden i vår verden.<br />
Nettopp derfor er en større horisont, og<br />
rommet for å snakke om livets mening,<br />
svært viktig. En kirke som kan gi<br />
trøst, håp og møteplasser trenger vi hele<br />
tiden. Det er vi forhåpentlig blitt minnet<br />
om under pandemien<br />
Henrik Syse er filosof, forfatter, foredragsholder<br />
og forsker. Han har hatt og har en<br />
rekke sentrale verv, blant annet i Oljefondet<br />
og Nobelkomiteen.