Så du vil ikke gå i kirken mer? En roman
Så du vil ikke gå i kirken mer Den overarbeidede og desillusjonerte pastoren Jakob Colsen blir tilfeldigvis kjent med Johannes, en fremmed som på mange vis minner ham om apostelen med samme navn. En rekke møter med Johannes og en familiekrise hjelper Jakob med å forstå hva som virkelig teller i livet: en tro som bunner i et nært og stabilt forhold til universets Gud. Etter å ha blitt skuffet et over kristendommen, må Jakob legge av seg vanene som har fått troslivet hans til å råtne på rot, og gjenoppdage den kjærligheten han kjente i hjertet første gang han kom til tro. Så du vil ikke gå i kirken mer? er en utfordrende og svært personlig beretning om én manns reise fra prestasjonsbasert kristendom til et kjærlig vennskap med Kristus som gjennomsyrer alt han gjør, tenker og sier. Som Johannes sier til Jakob: «Det er ingenting Far ønsker mer for deg enn at du skal dumpe rett ned i hans kjærlige fang og bli sittende der resten av livet.» https://venturaforlag.no/boker/inspirasjon/så-du-vil-ikke-gå-i-kirken-mer-en-uventet-reise.html
Så du vil ikke gå i kirken mer
Den overarbeidede og desillusjonerte pastoren Jakob Colsen blir tilfeldigvis kjent med Johannes, en fremmed som på mange vis minner ham om apostelen med samme navn. En rekke møter med Johannes og en familiekrise hjelper Jakob med å forstå hva som virkelig teller i livet: en tro som bunner i et nært og stabilt forhold til universets Gud. Etter å ha blitt skuffet et over kristendommen, må Jakob legge av seg vanene som har fått troslivet hans til å råtne på rot, og gjenoppdage den kjærligheten han kjente i hjertet første gang han kom til tro.
Så du vil ikke gå i kirken mer? er en utfordrende og svært personlig beretning om én manns reise fra prestasjonsbasert kristendom til et kjærlig vennskap med Kristus som gjennomsyrer alt han gjør, tenker og sier. Som Johannes sier til Jakob: «Det er ingenting Far ønsker mer for deg enn at du skal dumpe rett ned i hans kjærlige fang og bli sittende der resten av livet.»
https://venturaforlag.no/boker/inspirasjon/så-du-vil-ikke-gå-i-kirken-mer-en-uventet-reise.html
You also want an ePaper? Increase the reach of your titles
YUMPU automatically turns print PDFs into web optimized ePapers that Google loves.
hadde gjort dagens første forsøk på å kvele vår tolv år gamle<br />
datter Andrea, hadde vi fryktet for livet hennes. Først hastet<br />
vi til sykehuset, der vi så henne kjempe for hvert eneste åndedrett.<br />
Vi var passive tilskuere mens legene og sykepleierne slåss<br />
med astmaen om retten til å bruke lungene hennes.<br />
Jeg innrøm<strong>mer</strong> at jeg <strong>ikke</strong> taklet det særlig bra, selv om<br />
<strong>du</strong> skulle tro jeg <strong>vil</strong>le det, med så mye øvelse som jeg har<br />
hatt. Kona mi og jeg har sett datteren vår lide hele livet, aldri<br />
trygge; et brått, livstruende anfall kunne når som helst sende<br />
oss hals over hode til sykehuset. Det gjør meg så sint å se<br />
henne lide; uansett hvor mye vi og andre har bedt for henne,<br />
blir astmaen bare verre og verre.<br />
Noen ti<strong>mer</strong> tidligere hadde medisinene endelig gjort sin<br />
virkning, og hun begynte å puste lettere. Kona mi dro hjem<br />
for å få seg litt etterlengtet søvn og avløse foreldrene sine, som<br />
passet på den andre datteren vår. Jeg ble igjen på sykehuset.<br />
Andrea sovnet til slutt, og jeg fant veien til kantina for å få<br />
meg noe å dr<strong>ikke</strong> og lese litt i ro og fred. Jeg var altfor oppbrakt<br />
til å sove.<br />
Heldigvis var kantina tom, så jeg skjenket meg en kopp<br />
kaffe og satte meg innerst i en krok. Jeg var så sint at jeg <strong>ikke</strong><br />
tenkte klart. Hva har jeg gjort så galt at datteren min må lide<br />
på denne måten? Hvorfor hører <strong>ikke</strong> Gud mine desperate bønner<br />
og helbreder henne? Andre foreldre klager over å måtte være<br />
privatsjåfør for barnas fritidsaktiviteter; jeg vet <strong>ikke</strong> engang<br />
om Andrea <strong>vil</strong> overleve det neste astmaanfallet sitt, og bekymrer<br />
meg for at steroidene hun <strong>gå</strong>r på <strong>vil</strong> hemme veksten<br />
hennes.<br />
Midt i denne indre tiraden stakk han altså hodet inn i mitt<br />
private tilfluktssted. Nå var han på vei bort til bordet mitt, og<br />
jeg vurderte faktisk å kjøre neven inn i kjeften på ham hvis<br />
han våget å åpne den. Men innerst inne visste jeg at det <strong>ikke</strong><br />
12 <strong>Så</strong> <strong>du</strong> <strong>vil</strong> <strong>ikke</strong> <strong>gå</strong> i <strong>kirken</strong> <strong>mer</strong>?