St.Franciskus menighetsblad nr 2 2021
St. Franciskus Xaverius menighet, St. Franciskus skole, St. Franciskus barnehage, Arendal, katolsk, Wismar, Belgia, Mecklenburg-Vorpommern, Tyskland, liturgi. Jan-Erik Løken
St. Franciskus Xaverius menighet, St. Franciskus skole, St. Franciskus barnehage, Arendal, katolsk, Wismar, Belgia, Mecklenburg-Vorpommern, Tyskland, liturgi. Jan-Erik Løken
- No tags were found...
You also want an ePaper? Increase the reach of your titles
YUMPU automatically turns print PDFs into web optimized ePapers that Google loves.
•<br />
Menighetsblad<br />
Nr. 2 • juni – november <strong>2021</strong><br />
Riktig god sommer!<br />
Dette bildet er tatt hos Flor & Fjære i Rogaland. Nærmere en Edens hage er det vanskelig å komme i Norge. Foto: Jan-Erik Løken<br />
Nr. 2 – <strong>2021</strong><br />
Landet dekkes av blomster.<br />
Sangens tid er inne,<br />
turtelduen kan høres i landet<br />
Høysangen 2, 12<br />
1
<strong>St</strong>. <strong>Franciskus</strong> Xaverius menighet<br />
Kirkebakken 19<br />
4836 Arendal<br />
www.katolsk.no/okb/Arendal<br />
www.menigheten.stfx.no<br />
Sogneprest:<br />
p. Sigurd Markussen<br />
Menighetsbladet:<br />
Redaktører:<br />
Jan-Erik Løken<br />
Beata Anna Matych<br />
p. Sigurd Markussen<br />
Bidrag til <strong>menighetsblad</strong>et:<br />
Epost: jel@stfx.no<br />
Menighetens kontor:<br />
Telefon 37 00 22 01<br />
Sogneprest – p. Sigurd Markussen:<br />
Telefon: 37 00 22 01 (trykk 2)<br />
Epost: sigurd.markussen@katolsk.no<br />
Kapellan for polsk sjelesorg,<br />
Dawid Banaś:<br />
(bosatt i <strong>St</strong>. Ansgar menighet i Kristiansand)<br />
Mobil 479 78 577<br />
epost: dawid.banas@katolsk.no<br />
Messetider i<br />
<strong>St</strong>. <strong>Franciskus</strong> Xaverius kirke<br />
Søndager:<br />
09.00 Fromesse<br />
11.00 Høymesse<br />
13.30 Messe på polsk<br />
Messer på Tagalog en lørdag i måneden, kontakt<br />
menighetskontoret for mer informasjon.<br />
Messe på burmesisk en gang i måneden. Kontakt<br />
menighetskontoret for nærmere opplysninger.<br />
Risør:<br />
3. søndag i hver måned kl. 17.00 i Den hellige ånds<br />
kirke<br />
Mandag:<br />
Ingen messe<br />
Tirsdag:<br />
18.00 Sakramentsandakt<br />
18.30 Messe<br />
Onsdag:<br />
18.30 Messe<br />
Torsdag:<br />
18.30 Messe<br />
Fredag:<br />
18.30 Messe<br />
Lørdag:<br />
11.00 Katekesemesse<br />
(2. lørdag i måneden)<br />
18.30 Messe<br />
På grunn av koronasituasjonen kan det bli endringer<br />
i messetider.<br />
Menighetens hjemmeside www.menigheten.stfx.no<br />
har til enhver tid oppdatert informasjon.<br />
Menighetssekretær Beata Matych:<br />
Telefon: 37 00 22 01 (trykk 1)<br />
epost: beata.matych@katolsk.no<br />
Finansutvalget:<br />
Jan-Erik Løken<br />
Beata Anna Matych<br />
Janet Fernandez Skaalvik<br />
Kontortider:<br />
Tirsdag: ................................................10.00–14.00<br />
Fredag: ...............................................10.00–14.00<br />
Det er mulig å kontakte sognepresten på telefon<br />
utenom dette også.<br />
Gaver til menigheten kan sendes til<br />
konto: 3000.15.18425<br />
Du kan også bruke<br />
VIPPS<strong>nr</strong>: 121379<br />
(NB! Husk å skrive i tekstfeltet hva beløpet gjelder.)<br />
LAYOUT OG TRYKK: SYNKRON MEDIA AS<br />
Andakter i<br />
<strong>St</strong>. <strong>Franciskus</strong> Xaverius kirke<br />
Sakramentsandakt: Kl. 18.00 hver tirsdag – før messen<br />
kl. 18.30<br />
Korsveiandakt: I fastetiden på norsk på onsdager og<br />
på polsk på fredager.<br />
Rosenkransandakt: Alle hverdager i mai og oktober kl.<br />
18.00 og på lørdager hele året.<br />
Skriftemål: Hver tirsdag til lørdag kl 18:00. I skoleåret<br />
også en halv time før søndagsmessene og etter avtale.<br />
2<br />
2 <strong>St</strong>. <strong>Franciskus</strong> <strong>menighetsblad</strong>
Kjære menighet!<br />
Med fare for å gjenta meg selv, det har vært en utfordrende<br />
tid vi har lagt bak oss. I skrivende stund vaksineres det for<br />
harde livet, ikke bare rundt om i landet, men også her på<br />
Sørlandet.<br />
I Arendalsområdet har vi på mange måter vært veldig heldige<br />
med relativt sett lite smitte.<br />
Jo, vi har måttet tåle nok en digital påske, og vi har kjent<br />
på nedstenging og strenge restriksjoner og smittever<strong>nr</strong>egler,<br />
men etter hva jeg klarer å huske, er det ingen i vår menighet<br />
som har blitt syke med Covid 19.<br />
Selv om vi liturgisk sett har hatt stengt kirke under<br />
påskefeiringen, men ellers stort sett åpen kirke og messer<br />
som vanlig, kan vi ikke klage så mye over situasjonen, når<br />
vi sammenligner med andre steder, både innenlands og ikke<br />
minst utenlands.<br />
Så selv om vi har hatt det relativt sett stille rent kirkelig<br />
sett, med ingen kurs, foredrag, kirkekaffe eller andre sosiale<br />
arrangementer, har vi hatt katekese for alle våre barn og<br />
ungdommer, nesten som vanlig.<br />
I år er det hele 45 barn (inkludert noen ungdommer)<br />
som skal motta sin første hellige kommunion. Det største<br />
kullet ever – i hvert fall her hos oss. Konfirmantene<br />
teller 20 stykker og blir konfirmert søndag 5. september.<br />
Konfirmantundervisningen for 8. og 9. klasse har stort sett<br />
gått som normalt hele vinteren og våren, der vi har klart<br />
å overholde alle de til enhver tid endrede smittever<strong>nr</strong>egler.<br />
Tusen takk for deres tålmodighet.<br />
også en stor takk og til og med mange (korona)klapper<br />
på skuldrene deres. Sammen står vi på for gi elevene våre<br />
meningsfylte skoledager og koronatilpasset undervisning. Vi<br />
gleder oss alle til sommerferien.<br />
I Caritas Arendal har vi behørig takket Kate Dahlen for hennes<br />
utrettelige og flotte innsats som Caritaskoordinator gjennom<br />
nesten tre år, og vi har ønsket vår nye Caritaskoordinator,<br />
Juliana Gerardo hjertelig velkommen. Såpass mye press har<br />
vårt Caritas Arendal Infosenter opplevd, at vi har styrket<br />
betjeningen her. I tillegg til vår dyktige rådgiver Pawel<br />
Matych i 80% stilling har Juliana Gerardo begynt i en 25%<br />
stilling her i tillegg til 25% som Caritaskoordinator.<br />
I første kvartal <strong>2021</strong> fikk over 100 personer råd og veiledning<br />
av vårt Infosenter. Det er ganske imponerende.<br />
Nå står sommeren for døren og jeg tror mange av oss er<br />
veldig klare for litt ferie og fritid.<br />
Tusen takk til dere alle som hjelper til frivillig arbeid i<br />
menigheten, og ikke minst en ekstra takk til Karin Sissener<br />
og hennes mann Knut, som ble tildelt Caritas Arendals<br />
Frivillighetspris <strong>2021</strong>, den 9. mai. Uten alle dere frivillige ville<br />
vi ikke ha klart å fungere så godt som vi gjør.<br />
Måtte Gud belønne dere rikelig med sin velsignelse.<br />
God sommer til dere alle.<br />
p. Sigurd Markussen<br />
Sogneprest<br />
I tillegg har det vært mer enn nok å gjøre med barnehage<br />
i full drift på gult nivå, barne- og ungdomsskole i full drift<br />
på gult nivå og et særdeles aktivt Caritas Arendal. Vi har<br />
fortsatt soneinndelt skolegård og friminutter fylt med regler<br />
og begrensninger og vi erfarer nå at barna og ungdommene<br />
sårt trenger å røre mer på seg. Det skal bli deilig med<br />
sommerferie.<br />
Jeg er mektig imponert og takknemlig over barnehagepersonalet<br />
vårt som virkelig står på for å gjøre hverdagen<br />
mest mulig normal for våre 20 barnehagebarn. Tusen takk<br />
til styrer Roxana Smetan Løken og resten av personalet.<br />
Alle de ansatte på <strong>St</strong>. <strong>Franciskus</strong> skole (rektor, stab, lærere,<br />
assistenter, vaktmester, rengjøringspersonale) fortjener<br />
Nr. 2 – <strong>2021</strong><br />
3
Et kjært minne fra<br />
min barndom<br />
Fra vårt gode menighetsmedlem Angela Torbjørnsen som<br />
vokste opp i provinsen Noord-Brabant i Nederland har vi fått<br />
denne flotte barndomsberetningen om Vår frue av det gylne<br />
hjerte eller vår frue av Beauraing som hun også kalles.<br />
Tekst: Angela Torbjørnsen<br />
Jeg vil gjerne fortelle om ett av mine mange, gode minner<br />
fra min barndom. Det var vel i midten av 50 årene i<br />
forrige århundret. Når jeg sier det sånn, høres det ut som<br />
om det er evigheter siden. På den tiden fikk jeg lov til å<br />
være med på valfart for første gangen. Det var til et sted<br />
som er nokså ukjent for de fleste. <strong>St</strong>edet heter Beauraing,<br />
og ligger sør-øst i Belgia, ved utkanten av Ardennene, ikke<br />
langt fra grensen til Frankrike. Her har Maria åpenbart seg<br />
for 5 barn. Jeg skal fortelle om denne historien senere.<br />
Min far var med i styret av en komite som heter «Pro Maria»<br />
og som organiserte disse valfartene. Det var mange<br />
mennesker og mange busser som reiste ditt i de årene.<br />
Turen startet tidlig på morgenen og vi kom veldig sent på<br />
kvelden hjem igjen. Det gikk ikke så fort den gangen. For<br />
mange mennesker var det også en slags utflukt. De hadde<br />
aldri vært i utlandet før, så det var veldig spennende. Selv<br />
om vi bodde ikke så langt fra grensen til Belgia. Underveis<br />
ditt ble det sunget Maria sanger med jevne mellomrom.<br />
Det var en ganske spesiell, høytidelig stemning ombord i<br />
bussen.<br />
Nesten med en gang man kjørte over grensen kunne man<br />
allerede se at ting var annerledes i Belgia. Ikke bare var<br />
det andre veiskilt, men de hadde også en annen byggestil.<br />
Både i Belgia og Nederland bygges husene i mursten, men<br />
i Nederland har de stillasene på utsiden mens de bygger<br />
og i Belgia på innsiden! Man måtte også ha med seg pass<br />
og belgiske penger (franc), og så snakket de først flamsk<br />
og jo nærmere vi kom til Beauraing ble det fransk.<br />
Det var ikke toalett i bussene den gangen, så det var flere<br />
stopp underveis. Selvfølgelig måtte man også spise en<br />
eller annen gang. Jeg tror at det var satt av tid til ett måltid<br />
underveis og alle hadde vel med seg niste i tillegg.<br />
<strong>St</strong>edet hvor vi spiste måtte være beregnet for å kunne ta<br />
imot mange mennesker, så det var vel alltid på samme<br />
plassen.<br />
Vi kjørte forbi det stedet hvor Kong Albert av Belgia omkom<br />
i en klatreulykke. (Han var svigerfaren til Dronning<br />
Astrid, og hun var søster til Kronprinsesse Märtha, men<br />
det lærte jeg ikke før mange år senere!) Vi kom forbi ett<br />
sted hvor veien gikk mellom to fjell og hvor bussen akkurat<br />
kunne passere gjennom. Det var forresten første gangen<br />
for mange at de så fjell i det hele tatt.<br />
Da vi endelig kom til Beauraing ble bussene parkert på en<br />
stor parkeringsplass. Og alle gikk i prosesjon til selveste<br />
helligdommen. Det var en kapell og selve stedet i en hage<br />
hvor Maria hadde vist seg. Der var det selvfølgelig fast<br />
program med Messe og rosenkransandakt. Men etter det<br />
vi fikk også tid til å gå litt rundt i byen. Da gjorde det spesielt<br />
inntrykk på meg at en av de jentene som hadde hatt<br />
disse åpenbaringen bodde i Beauraing enda. Hun var et<br />
alminnelig menneske. Hun var nå gift og drev en suvenirforretning.<br />
Hun ba rosenkrans hver kveld, hver eneste dag,<br />
alle årene på det stedet hun hadde sett Maria.<br />
På hjemveien når alle hadde fordøyd litt av alle inntrykk vi<br />
hadde opplevd, så var stemningen litt mer avslappet enn<br />
på veien ditt. Nå ble det sunget mange kjente sanger og<br />
holdt quiz. Hvis de var tid til det, ble det også stoppet på<br />
en severdighet underveis: festningen i byen Namen var<br />
nesten et fast stoppested. Jo senere det ble, jo trettere<br />
folk ble, og jo stillere det ble i bussen.<br />
Jeg husker jeg ikke hvor mange ganger jeg selv har vært<br />
med på valfart. Men jeg husker at min far var der hvert år.<br />
Når han da kom hjem, hadde han med seg» belgisk Côte<br />
d’Or» sjokolade. Mørk, lys og hvit sjokolade! Den siste,<br />
som ikke var vanlig på den tiden i Nederland, den likte<br />
jeg best!<br />
For et par år siden, da jeg var på besøk hos min familien<br />
ble det ganske så spontant bestemt at vi 4 søstre og en<br />
4 <strong>St</strong>. <strong>Franciskus</strong> <strong>menighetsblad</strong>
svoger, hadde lyst til ta turen til Beauraing igjen. Det hadde<br />
vært mange år siden sist vi var der. Denne gangen tok<br />
det ikke så mange timer med bil fram og tilbake. Det ble<br />
en minnerik tur, med mye latter, men vi sang også, det vi<br />
husket, av de Maria sangene fra den gangen. I Beauraing<br />
selv var alt ved det samme, og vi kjente oss igjen. Det var<br />
godt å se.<br />
Det blir fremdeles organisert valfart ditt, men det er ikke<br />
så mange mennesker som deltar nå, som den gangen i 50<br />
årene.<br />
Hvorfor har Maria fra Beauraing en hel spesiell betydning<br />
i vår familie? Det er fordi min far på denne tiden, som ung<br />
mann gikk på en skole i Belgia ikke langt fra Beauraing.<br />
Hele historien gjorde stort inntrykk på ham og den har<br />
vært av stor betydning i resten av hans liv. Så da han ikke<br />
så mange år etter giftet seg og vi barna kom til etterhvert,<br />
så har vi vokst opp med Maria fra Beauraing som et helt<br />
naturlig «medlem» av vår familie. Ingen tvang, ikke kunstig<br />
men helt naturlig.<br />
Beauraing<br />
Hva skjedde egentlig<br />
i Beauraing? Hvorfor<br />
er det blitt et valfartssted?<br />
Da må vi tilbake<br />
til 1932. Beauraing er<br />
et lite sted med, på den<br />
tiden, cirka 2000 innbyggere.<br />
Det er en landbrukskommune,<br />
det er<br />
et steinbrudd der,og<br />
noen små butikker i<br />
sentrum. Det handler<br />
om 2 familier, 5 barn, to<br />
søskenflokker. Barna er:<br />
Andreé Degeimbre (14<br />
år), og søsteren Gilberte (9), Fernande Voisin (15), broren<br />
Albert (11) og søsteren Gilberte (13).<br />
1 gang<br />
Tirsdag kveld den 29 november 1932 går, Andreé, og<br />
søsteren Gilberte, Fernande og broren Albert sammen for<br />
å hente Gilberte Voisin som går på skolen og får leksehjelp<br />
hos søstrene som bor i et kloster. Klosteret ligger i en<br />
hage og i utkanten ligger det en jernbaneovergang som<br />
ligger høyt over veien, som går i tunnel under overgangen.<br />
Albert kommer først til døren og ringer på. Så snur<br />
han seg til de andre og sier overrasket: «Maria spaserer<br />
over tunnelen og hun er kledt i hvit «han peker i retning<br />
av en Lourdes grotte som ligger i hagen rett ved siden av<br />
tunnelen. Først ler de andre, men når Albert spør om de<br />
vil snu seg, så ser de det samme. De blir redde og ringer<br />
på en gang til. Når det da endelig blir åpnet forteller de<br />
til Søster Valeria det de har sett. Hun tror ikke på dem og<br />
tar det ikke alvorlig. Så kommer Gilberte Voisin ut, og hun<br />
ser den samme lysende åpenbaringen. Hjemme forteller<br />
de hva som har skjedd, men ingen tar det alvorlig, og tror<br />
det er en spøk. De sover bra, alle fem, men for sikkerhets<br />
skyld går de neste morgenen til grotten for å se om Maria<br />
statuen står fremdeles på plass!<br />
Dette er begynnelse av en lang historie. Til sammen åpenbarer<br />
Maria seg 33 ganger for disse barna. 29 november<br />
for første gangen og 3 januar 1933 for siste gangen. Ikke<br />
hver dag, noen dager flere ganger. En av de første gangene<br />
blir mor Degeimbre med. Hun har nylig blitt enke og hun<br />
vil gjøre slutt på dette tullet og tar med seg en stokk. Før<br />
de kommer til hagen ser det det samme igjen på lang avstand<br />
og mor sier: «fortsett å gå «. Med en gang Gilberte<br />
kommer ut av klosteret, skriker barna av redsel og beundring<br />
fordi Damen står nå rett foran dem. Mor søker med<br />
stokken i busken, men barna sier at hun må være forsiktig<br />
for hun slår henne nesten.<br />
Jeg skal ikke gå i detail om alle gangene som er beskrevet<br />
hver for seg i boken, som jeg her forteller fra, men gjengi<br />
den korte versjonen. På spørsmål fra Albert om hun er<br />
Jomfru Maria, nikker hun bekreftende. Når han spør hva<br />
vil du av oss; svarer hun: «at dere skal være veldig snille.».<br />
Søstrene liker ikke dette i det hele tatt. Barna får ikke lov<br />
komme inn i hagen lenger og en kveld slipper de til og<br />
med 2 hunder løs i hagen. Men det hjelper ikke.<br />
Ryktene sprer seg etterhvert fort, og det samler seg flere<br />
og flere nysgjerrige mennesker. En gang tar barna med<br />
seg et handikappet barn og en syk voksen mann og de<br />
spør om Maria kan helbrede dem, men da smiler hun bare.<br />
Etter at barna har sett henne flere ganger forteller de<br />
hvordan hun ser ut: «hun har en hvit kjole som skinner i<br />
litt blått, føttene hennes er dekket av en hvit sky. På hodet<br />
har hun et langt hvit slør. Rundt hodet en krans fra rette,<br />
smale gullstråler. Hun holder hendene foldet foran brystet<br />
og når hun ser på oss smiler hun. Hun er ikke stor, hun ser<br />
ung ut og hun er vakker, og hun har en myk stemme».<br />
Noen ganger snakker hun, noen ganger ikke. Hun svarer<br />
på spørsmål som barna etterhvert får i oppdrag om å stille<br />
henne.<br />
Folk begynner sakte men sikkert å tro litt på hva barna<br />
forteller, men det blir da også flere undersøkelser for dem.<br />
Både av prester, biskoper, leger, psykologer, dommere. De<br />
blir avhørt sammen og hver for seg. Noen av testene de<br />
Nr. 2 – <strong>2021</strong><br />
5
lir utsatt for er at det blir holdet brennende lys under<br />
hendene deres mens de har en åpenbaring, men barna reagerer<br />
ikke på smertene. <strong>St</strong>rømpene er like hele hver gang<br />
etter at de faller på kne på stenene samtidige.<br />
Ryktene har nå også gått til mange steder i nærheten, og<br />
folk samler seg i hopetall. Barna ber rosenkrans og folk<br />
svarer. Folk ser forandringer i ansiktsuttrykket til barna<br />
når Maria viser seg når de ber. De har fått bekreftende<br />
nikk fra Maria når de en av de første gangene spurte om<br />
hun van Jomfru Maria. Senere da de ble bedt om å spørre.<br />
«hvem er du»? Svarte hun «Jeg er Jomfru Maria».<br />
28 desember 1932<br />
Alle unntatt Fernande hører at Hun sier: «snart skal jeg<br />
komme for siste gangen». Alle ser et gullhjerte mitt på<br />
brystet omgitt av gullstråler når hun åpner armene mens<br />
hun forsvinner.<br />
2 januar1933<br />
Alle ser henne men bare Fernande hører at hun sier: «I<br />
morgen skal jeg si noe til hver av dere personlig».<br />
3 januar1933<br />
Folk har hørt hva som ble sagt i går og det er tusenvis av<br />
mennesker samlet. Det regner litt og der er kaldt.<br />
Alle barna ser henne, men måten de ber på, og stillingen<br />
deres er forskjellige. Etterpå blir de tatt med til avhør. Da<br />
viser det seg at Maria har sagt «Adieu «til Gilberte Degeimbre<br />
og Albert Voisin etter at hun har fortalt noe personlig<br />
til begge to. Gilberte Voisin får også en personlig<br />
hemmelighet etterfølgt av: Jeg skal tilgi synderne. Adieu»<br />
Andrée Degeimbre hørte etter sin personlige hemmelighet.<br />
«Jeg er Guds Mor, himlenes Dronning. Be alltid.<br />
Adieu».<br />
Bare Fernande er lei seg fordi hun har ikke hørt noe etter<br />
den personlige beskjeden. Så hun blir sittende og ber,<br />
mens de andre blir tatt med til forhør. Da ser hun under<br />
hagtornbusken en stor brennende ball som eksploderer.<br />
Og Maria viser seg igjen og hun spør: «Elsker du Sønnen<br />
min?» og Fernande svarer «JA». Da spør Maria henne:<br />
«Elsker du Meg «og hun svarer igjen: «JA». Da sier Maria:<br />
«Ofre deg da for meg. Adieu». Hun åpner armene og<br />
forsvinner.<br />
Det er den siste åpenbaringen.<br />
I alt har Maria gitt 5 budskap via barna til oss alle. Disse<br />
legger vekt på tre vesentlige evangeliske verdier. De er<br />
ikke nye, men er ment som en oppgave for troende gjennom<br />
alle tider.<br />
Om bønn: «Be, be mye, be alltid»<br />
«At man skal komme på valfart her»<br />
«Jeg vil at man skal bygge et kapell her»<br />
Om Kjærlighet: «Elsker du Sønnen min?»<br />
«Elsker du meg?»<br />
Om offer: «Ofre deg for meg»<br />
Og til slutt gir hun det løfte som aldri har blitt gitt før:<br />
«Jeg skal tilgi synderne».<br />
Disse buskap er veldig tydelige, korte og forståelige for<br />
alle. De er også i samsvar med den kirkelige lære og evangeliet.<br />
I 1949 ble 2 helbredelser som fant sted 24 juni 1933 og<br />
30 juli 1933 godkjent av den Katolske Kirke, og samtidig<br />
ble det offisielt bekreftet at Maria Åpenbaringene betegnes<br />
som ekte.<br />
Allerede i trettiårene begynte det å komme valfart fra<br />
Nederland til Beauraing, men da uten godkjenning av den<br />
Katolske Kirken. I 1950 gikk den første offisielt godkjente<br />
valfart fra det bispedømme vi hørte til.<br />
ENKELTE SPØRSMÅL TIL ALBERT VOISIN DA HAN VAR<br />
60 ÅR.<br />
Spørsmål: Hva tenker du nå om det som du har opplevd<br />
den gangen?<br />
Svar: Vi har egentlig snakket lite med hverandre om det.<br />
De hemmelige budskap som vi alle fikk personlig har vi<br />
ikke fortalt til hverandre. Vi har hele tiden lurt på hvorfor<br />
det skjedde med òss. Men vi forsto at noe veldig spesielt<br />
hadde skjedd med oss, og at vi måtte gi budskapene videre.<br />
Først da vi ble eldre forsto vi for fullt hvor privilegerte<br />
vi er, men vi har aldri ett sekund følt oss hevet over andre<br />
mennesker. Vi har oppriktig forsøkt å være en pilegrim<br />
blant alle pilegrimer.<br />
Spørsmål: I begynnelse opplevde dere mye motstand og<br />
utro. Hvordan har dere opplevd det?<br />
Svar: Vi gikk ut fra det standpunktet at ingen kunne bli<br />
tvunget til å tro på at åpenbaringene var ekte, men vi ønsket<br />
at man- om man trodde på de eller ikke- kunne vise<br />
ærbødighet.<br />
Spørsmål: Hva har det betydd for dere i deres private liv?<br />
I deres familier, arbeid og omgivelser?<br />
6 <strong>St</strong>. <strong>Franciskus</strong> <strong>menighetsblad</strong>
Svar: Spesielt i begynnelsen møtte vi mye motstand og<br />
problemer som vi måtte kjempe imot. Det var ikke alltid<br />
lett. Vi har derimot aldri tvilt på at åpenbaringene var<br />
ekte. Våre familier var, etter at alt var blitt avklart, helt<br />
enige med oss om det som skjedde. Også våre barn har<br />
aldri tvilt på oss, selv om de bare har hørt om alt, fra det<br />
vi har fortalt dem.<br />
Spørsmål: Har Marias åpenbaringer forandret deres liv, og<br />
tror du at alt i livet ditt ville vært annerledes om det ikke<br />
hadde skjedd?<br />
Svar: (han tenker før han svarer) Ja, da hadde virkelig alt<br />
vært annerledes, i hvert fall for meg. På den tiden var jeg<br />
11 år og holdt på med forberedelser til konfirmasjonen.<br />
Jeg følte ingen prestekall, men jeg ville gjøre noe med<br />
budskapene. Derfor bestemte jeg meg for å bli lærer. Det<br />
var min måte å fortelle budskapene videre. Jeg har jobbet<br />
12 år i Afrika og var på denne måte en slags misjonær i<br />
«bukse «i stedet for i kjole.<br />
Fernande Voisin: Født 21 juni 1917,<br />
døde 9 mai 1979, gift, fikk 5 barn.<br />
Gilberte Voisin: Født 20 juni 1919,<br />
døde 3 januar 2003, gift, fikk 2 barn.<br />
Albert Voisin: Født 3 september 1921,<br />
døde 23 desember 2003, gift, fikk3 barn.<br />
Andrée Degeimbre: Født 19 april1918,<br />
døde 11 juni 1978, gift, fikk 3 barn.<br />
Gilberte Degeimbre: Født 13 august 1923,<br />
døde 10 februar 2015, gift, fikk 2 barn.<br />
Spørsmål: Hvordan lever dere nå?<br />
Svar: Akkurat som alle andre med vondt, plager og problemer<br />
med barneoppdragelse. Vi er helt, helt normale.<br />
Spørsmål: Hva følte dere da biskopen offisielt bekreftet at<br />
åpenbaringene ble anerkjente?<br />
Svar: Vi ble veldig glade for det. Maria ble hørt. Biskopen<br />
kalte oss inn alle fem og sa til slutt: «Nå som kirken offisielt<br />
har bekreftet alle fakta, må dere trekke dere tilbake i<br />
skyggen», Vi svarte da: «Monseigneur vi har aldri kommet<br />
ut av skyggen»<br />
Hagen ved jernbaneovergangen hvor Maria viste seg for barna første gangen.<br />
Tegning som skal vise hvordan barna<br />
opplevde Jomfru Maria<br />
Her ser vi barna samlet på et av stedene Maria åpenbarte seg<br />
Bildene er hentet fra denne<br />
nederlandske boken<br />
Nr. 2 – <strong>2021</strong><br />
7
Vakker kirkekunst fra<br />
Hansabyen Wismar i<br />
Mecklenburg-Vorpommern<br />
Tekst og foto: Jan-Erik Løken<br />
Mecklenburg-Vorpommern er en av Tysklands minst besøkte og kjente delstater. Slik burde<br />
det ikke være. Ikke bare har staten flotte strender og vakker natur, men også historiske Hansabyer<br />
som Rostock, Wismar og Greifswald og så er ikke minst hovedstaden Schwerin en skikkelig<br />
perle.<br />
Denne gangen skal vi ta en titt på den flotte <strong>St</strong>. Nikolai<br />
kirken og Den Hellige Ånds kirke i Wismar. Wismar og de<br />
andre byene i Mecklenburg-Vorpommern er bare en kort<br />
bilreise unna Danmark og kan gjerne kombineres med<br />
f.eks. vakre Lübeck i Schleswig-Holstein som nok er mye<br />
mer kjent i Norge.<br />
Nikolaikirken er kanskje ikke så prangende fra utsiden,<br />
men inne så finner du mange kirkelige skatter.<br />
Kirken ble bygd i katolsk tid i perioden 1381 – 1487 og<br />
ble tilegnet fiskerne som var viktige for byen. Kirken fikk<br />
så <strong>St</strong>. Nikolas som sin vernehelgen siden han blant mange<br />
andre ting også er vernehelgen for nettopp fiskerne.<br />
Kirken er regnet som et sengotisk mesterverk og har<br />
sammen med byen Wismar vært på UNESCOs verdensarvliste<br />
siden 2002. I dag er kirken tilhørende en evangelisk-luthersk<br />
menighet, men det er mange katolske elementer<br />
bevart i kirken.<br />
<strong>St</strong>.Nikolai-kirken. Foto: Peter Voeth – Wikipedia<br />
Thomas alter.<br />
8 <strong>St</strong>. <strong>Franciskus</strong> <strong>menighetsblad</strong>
Thomas-alteret var opprinnelig i den dominikanske kirken<br />
og etter oppløsningen av klosteret i 1562 i <strong>St</strong>. Georgen.<br />
Det ligger i det fjerde kapellet på nordsiden. Dobbeltvinget<br />
triptyk av høy kvalitet ble skåret og malt rundt<br />
1500, motivene til representasjonene er ganske uvanlige. I<br />
den midtre delen er Thomas Aquinas , den viktigste teologen<br />
i den dominikanske orden, mellom erkebiskop Thomas<br />
av Canterbury og apostelen Thomas .<br />
Altertavlen til butikkinnehavernes laug ble antagelig skåret<br />
i Wismar rundt 1430–40. I mange århundrer sto den<br />
i et spesialbygd kapell i <strong>St</strong>. Mariakirken. I 1832 rev me-<br />
nigheten kjøpmannens kapell og holdt altertavlen på et<br />
ukjent sted. I 1910 renoverte man tårnet og installerte<br />
tavlen tilbake i Mariakirken. Etter at denne ble ødelagt<br />
under krigen flyttet menigheten alteret til Nikolaikirken.<br />
Triumfkorsgruppen er et middelaldersk kunstverk fra<br />
1400-tallet. Den ble hentet hit fra den sekulariserte dominikanske<br />
klosterkirken etter 1880.<br />
Den Hellige Ånds kirke<br />
En annen flott kirke i Wismar er den Hellige Ånds kirke.<br />
Butikkinnehavernes alter.<br />
Den Hellige Åndskirke. Foto: Bubo – Wikipedia<br />
Denne kirken var en del av Den Hellige Ånds hospital.<br />
Tillatelse til å holde gudstjenester og å bygge en kirkegård<br />
ble gitt i 1255. Sykehuset ble satt under pavelig beskyttelse<br />
i 1323 og privilegier ble fornyet. Byggingen av kirken<br />
begynte etter 1320. Innvielsen av hovedalteret er dokumentert<br />
for 1326, den ble laget av biskop Marquard von<br />
Ratzeburg.<br />
Krusifiks hentet fra et dominikansk kloster.<br />
Hovedalteret i Den Hellige Ånds kirke<br />
Nr. 2 – <strong>2021</strong><br />
9
Kirkens interiør. Foto: Wikipedia<br />
Blant de flotteste skattene i kirken er en samling av figurer<br />
som forestiller de hellige tre konges besøk hos Jesubarnet.<br />
Disse er så gamle som fra første halvdel av 1400-tallet.<br />
De tilhørte opprinnelig <strong>St</strong>.Georgen kirken, men ble flyttet<br />
hit i 1945. Figurene var opprinnelig en del av et bevinget<br />
alter. Figurene ble malt over flere ganger, men barokkfargeversjonen<br />
ble avslørt igjen i 1997.<br />
I den østlige delen av dobbeltkapellet kan man se et vindu i den<br />
nordlige veggen. De 26 skivefeltene i gotiske farger kommer fra<br />
<strong>St</strong>. Mariakirken. Dette Vitrail-maleriet fra 1300-tallet regnes som<br />
et av de viktigste i Østersjøregionen. 15 felt viser scener fra Jesus<br />
og Marias liv, helgener vises på syv bilder, de andre feltene er fylt<br />
med arkitektoniske detaljer.. Syklusen viser følgende scener: Maria<br />
i spinne-rommet, flukten til Egypt, den tolv år gamle Jesus i<br />
templet, evangelisten Johannes martyrium, Jesu dåp i Jordan, historien<br />
om fristelsen, helbredelsen av de besatte, oppvekkelsen av den unge<br />
mannen, helbredelsen av urinsyregikt, kallelsen av Matteus, bryllupet i<br />
Kana og Kristi himmelfart. Følgende er representert som hellige: Ursula,<br />
Katharina, Dorotea, Barbara og Thomas Becket . Vitrail-maleriet<br />
ble restaurert i Erfurt i Thüringen i 1970, hvoretter den nåværende<br />
bildesekvensen ble bestemt.<br />
Det berømte Vitrail glassmaleriet.<br />
10 <strong>St</strong>. <strong>Franciskus</strong> <strong>menighetsblad</strong>
Vi gratulerer Pater Dawid<br />
med 25 års jubileum!<br />
Andrzej Domachowski og p. Sigurd overrakte blomster og gaver til p.Dawid under messen. Foto: Marlena Lakoma.<br />
Den 11.mai for 25 års siden ble p. Dawid Banaś (den polske<br />
presten som hjelper oss med polsk sjelesorg), presteviet<br />
i Katowice i Polen.<br />
<strong>St</strong>. <strong>Franciskus</strong> Xaverius menighet gratulerer ham hjerteligst<br />
med jubileet!<br />
Tusen takk for ditt vitnesbyrd, vi ønsker deg Guds rike velsignelse,<br />
kraft fra Den hellige ånd i din videre tjeneste for<br />
Herren i årene som kommer.<br />
Jubileet ble markert hos oss i messen på polsk søndag<br />
9. mai.<br />
Nr. 2 – <strong>2021</strong><br />
11
Tilbakeblikket!<br />
Tekst og foto: Jan-Erik Løken<br />
Denne gangen har tilbakeblikket tatt turen tilbake til årene 2002 og 2004. Det føles ikke så<br />
lenge siden, men det er 19 og 17 år siden, så tiden flyr av sted…<br />
Dette bildet er fra sommerleir på <strong>St</strong>ella<br />
Maris i Mandal, juni 2002. Flere barn<br />
fra menigheten vår deltok. Her fikk de<br />
en flott uke sammen med barn fra flere<br />
andre menigheter. En tur til dyreparken<br />
i Kristiansand var også en del av ukas<br />
program. Leirprest var p. Rory Mulligan<br />
s.m. som vi ser på bildet sammen med<br />
leiransvarlig Jan-Erik Løken til venstre.<br />
Alteret i kapellet på <strong>St</strong>ella Maris med<br />
utstyr lånt fra <strong>St</strong>. <strong>Franciskus</strong> Xaverius<br />
kirke.<br />
Her er et minne fra ministranthelg i<br />
oktober 2004. Vi ser blant annet flere<br />
medlemmer fra søskenflokken til<br />
familien Ottersen.<br />
12 <strong>St</strong>. <strong>Franciskus</strong> <strong>menighetsblad</strong>
Økumenisk pinsefest i Fjæreparken 2004.<br />
Flinke ministranter<br />
var også med<br />
p. Sigurd til<br />
pinsefesten i 2004.<br />
Nr. 2 – <strong>2021</strong><br />
13
17.mai feiring i barnehagen<br />
Tekst og foto: Roxana Smetan Løken<br />
Det ble som vi vet heller ikke år tradisjonell feiring av nasjonaldagen. Men det ble da likevel en<br />
liten lokal 17.mai fest for barna i <strong>St</strong>. <strong>Franciskus</strong> barnehage – den 12.mai!<br />
I dag (12.05.21) har vi feiret 17.mai i barnehagen med<br />
sang, flagg ,tog og tradisjonelle 17.mai leker. Vi føler<br />
oss heldige som sammen med små og store venner kan<br />
ha det så gøy.
Klar til å hoppe av sted.<br />
Her gjelder det bare å treffe målet<br />
rett opp i bøtta.<br />
Her er alle klare til å feire dagen<br />
med ekstra god mat og drikke.<br />
Pyntet til fest<br />
– Julian Patro Dokka. Hårfine detaljer<br />
er viktige<br />
Sjokoladekake med flagg blir aldri feil til fest.<br />
En skikkelig sunn og flaggete 17.mai-kake.<br />
Nr. 2 – <strong>2021</strong><br />
15
22 år siden<br />
historisk<br />
økumenisk<br />
gudstjeneste<br />
Landvik kirke ligger vakkert til på vei inn mot Reddal i Grimstad.<br />
Foto: Jan-Erik Løken<br />
Tekst: Karin Engh/Jan-Erik Løken. Foto: Karin Engh/GA<br />
Vi burde strengt tatt ha omtalt dette for to år siden, men<br />
det var nå først at dette dukket opp igjen. Det er likevel et<br />
viktig tema å belyse.<br />
Fra våre mangeårige medlemmer Rosemarie og John<br />
Landrø fra Grimstad har vi til Menighetsbladet fått<br />
overlevert en gammel artikkel. Tusen takk for at dere<br />
tenkte på at dette kunne være godt stoff til bladet<br />
vårt. Det dreier seg om en sak fra Grimstad Adressetidende<br />
fra 2. november 1999. I 1999 var det fremdeles<br />
ikke så ofte man fikk oppleve katolske prester i lutherske<br />
kirker, men som det kommer frem i artikkelen<br />
så var det spennende ting på gang.<br />
Det er gjort noen små endringer i teksten kun av praktisk<br />
art.<br />
«Pastor Alan Littlewood er sannsynligvis den første katolske<br />
prest som har medvirket ved en kirkelig handling<br />
i Landvik kirke siden reformasjonen. Tema var skriftemålet,<br />
slik det praktiseres i den katolske kirke, og skriftemålet<br />
etter den norske kirkes ordning. Samme dag<br />
skjedde det en signering i den bayerske byen Augsburg<br />
– en avtale mellom de lutherske og katolske kirkesamfunn<br />
som ga kvelden en dimensjon man ikke hadde regnet<br />
på forhånd»<br />
– Da vi satte opp programmet og gjorde avtale med Alan<br />
Littlewood var vi ikke klar over at det i dag ville bli undertegnet<br />
en forståelseserklæring mellom de lutherske<br />
kirkesamfunn og den katolske kirke. Det er et sammentreff<br />
som gir denne gudstjenesten en ekstra dimensjon,<br />
sa sogneprest Tom Martin Berntsen da han ønsket rundt<br />
50 personer velkommen til denne noe spesielle gudstjenesten<br />
på Bots og bededagen. – Det betyr at denne<br />
søndagen blir markert i fellesskap av våre to kirkesamfunn<br />
i Augsburg, I Nidarosdomen og hos oss her i Landvik.<br />
Men dagen ble også historisk i en annen betydning.<br />
–Så vidt man vet må Littlewood være den første katolske<br />
prest som har medvirket ved en kirkelig handling i<br />
Landvik siden reformasjonen. Og da snakker vi ikke om<br />
den nye Landvik kirke. Den er som kjent «bare» 175 år (i<br />
1999), mens det er 482 år siden Luther spikret opp sine<br />
berømte teser på kirkedøren i Wittenberg, en handling<br />
som markerte begynnelsen på en todeling av vår vestlige<br />
kirke. Når denne splittelsen nådde Landvik vet vi lite<br />
om. Men den kom mens Landvik kirke var en steinkirke,<br />
bygd rundt år 1200.<br />
Avtalen<br />
Det som skjedde i Augsburg, er en stor begivenhet, bygget<br />
på vennskap, at vi skal kunne jobbe sammen uten nødvendigvis<br />
alltid være enig, sa Littlewood. – Man har forsøkt<br />
dette tidligere uten å komme i mål. Men nå har man klart å<br />
finne et felles formular som både lutheranere og katolikker<br />
kan godta.<br />
Skriftemålet<br />
– Historisk sett snakker vi om en felles arv. Luther avskaffet<br />
nemlig aldri skriftemålet, forteller Littlewood.<br />
– Vi har visse indikasjoner på at skriftemålet eksisterte<br />
i oldkirken. Men det var da et forsoningens sakrament<br />
forbeholdt folk som hadde begått store synder, og som<br />
ville gjøre kirkelig bot. Det skjedde vanligvis ved at de<br />
ble utestengt fra kirken, men så høytidelig forsonet med<br />
kirken igjen. Dog med livsvarig forbud mot enkelte ting.<br />
I kristendommens spede begynnelse, da kirken ennå var<br />
forbeholdt de få, var kravene til enkeltmenneske store.<br />
– Men så ble kirken en motesak, og da lempet man også<br />
på kravene. De ble ikke fult så strenge som de hadde<br />
vært under forfølelsens tid, forteller Littlewood.<br />
– Men det var likevel ingen spøk. Bøtene for å få syndsforlatelse<br />
kunne være temmelig hårreisende, som for<br />
eksempel strabasiøse pilegrimsreiser til Nidaros, Santiago<br />
de Compostella eller Jerusalem. Ikke ufarlige ferder<br />
på den tid. Men så begynte man å kunne betale seg ut<br />
16 <strong>St</strong>. <strong>Franciskus</strong> <strong>menighetsblad</strong>
Sogneprestene Tom Martin Berntsen og Alan Cyril Littlewood holdt felles gudstjeneste i Landvik kirke i Grimstad.<br />
av problemene med avlat. – Og det salget av avlat som<br />
Luther fordømte ble også fordømt av de fleste katolikker,<br />
og det adskillig kvassere en av Luther, kunne Littlewood<br />
fortelle. Littlewood kunne også legge til at misbruk<br />
av avlat ganske fort ble ryddet ut av den katolske<br />
kirken.<br />
Nattverd<br />
Individuelt skriftemål ble først vanlig etter reformasjonen,<br />
og da begynte man å få skriftestoler. – Hvis noen forteller<br />
at en skriftestol er fra 1200-tallet så er det ikke troverdig<br />
ifølge Littlewood.<br />
Helt uten kamp gikk det ikke. Erkebiskopen i Milano, en<br />
sterk reformbiskop, ville blant annet ha skriftestol for<br />
kvinner, ikke menn. Kirkens problem var at folk ikke gikk<br />
til nattverd. Den katolske kirken innførte så nattverdsplikt<br />
minst én gang i året og helst ved påsketid, og helst med<br />
skriftemål først. Ved et skriftemål bekjenner man sine synder<br />
ovenfor presten. Men presten er ikke der som psykolog,<br />
han er representant for Kristus og for kirken. – Men poenget<br />
var at et menneskes synder ikke bare var en privatsak,<br />
de hadde gjerne konsekvenser for andre eller for samfunnet.<br />
Det var presten som satte boten for syndsforlatelse.<br />
Hadde man for eksempel røvet en fattig, så kunne boten<br />
være å tilbake det man hadde røvet, pluss litt til.<br />
I dag er tendensen til å gå til skrifte mindre enn før. Skriftestolen<br />
er ikke lengre så flittig i bruk. -Men likevel vil ikke det<br />
private skriftemålet dø ut, mener Littlewood.<br />
Den norske kirkes skriftemål<br />
Den lutherske kirken i Norge har også skriftemål og her er<br />
interessen økende forteller sogneprest Berntsen. Ved gudstjenesten<br />
søndag kveld kunne menigheten gå til skrifte,<br />
dog ikke i en skriftestol. En enkel seremoni med salmesang,<br />
langsom opplesing av de 10 bud, syndsbekjennelse og så<br />
opp til alterringen. – Avtalen som i dag ble undertegnet i<br />
Augsburg er utrolig viktig, sa begge de to prestene etter<br />
at gudstjenesten var over. – Et viktig skritt på veien for å<br />
overleve kirkens splittelse, mente Berntsen. Men om de<br />
to kirkesamfunnene er blitt enige om et samarbeid, så har<br />
de ikke blitt helt enige om bruken av de liturgiske fargene.<br />
Berntsen hadde på seg en fiolett stola, mens Littlewood<br />
brukte grønn. – Fiolett markerer at dette er Bots og bededag,<br />
forklarer Berntsen. – Vi markerer ikke Bots og bededagen,<br />
den er blitt rasjonalisert bort. Vi har lagt alle bots<br />
og bededager til adventstiden, forteller Littlewood. Grønn<br />
eller fiolett stola er vel egentlig uvesentlig. Helt like i sinn<br />
og skinn vil vel ikke protestanter og katolikker aldri bli. Men<br />
det er vel heller ikke målet?»<br />
Nr. 2 – <strong>2021</strong><br />
17
Klassequizen<br />
Tekst: Jan-Erik Løken. Foto: NRK<br />
<strong>St</strong>. <strong>Franciskus</strong> ungdomsskole har i år igjen deltatt i kunnskapskonkurransen<br />
Klassequizen i NRK.<br />
Det var jentene Johanne Mjøs Bertelsen fra 10 A og Martha<br />
Liaaen Aronsen + Eowyn Benedikte Zaar He<strong>nr</strong>iksen<br />
fra 10 B som var skolens representanter i år.<br />
Fra venstre sees Martha, Eowyn og Johanne.<br />
Våre flinke elever gjorde det veldig godt i konkurransen<br />
og vant fylkesfinalen for hele Agder fylkeskommune<br />
sammen med Nedenes ungdomsskole. De skulle derfor<br />
etter planen ha reist inn til studio i NRK på Marienlyst<br />
i Oslo og deltatt i en av de tv-sendte semifinalene med<br />
fylkesvinnere fra andre deler av landet. Men som så mye<br />
annet det siste året så satte Covid-19 en stopper for det.<br />
Istedenfor kom NRK til alle skolene og studio ble byttet<br />
ut med klasserom. Det ble også en fin presentasjon av<br />
hver skole på tv-programmet hvor de tre elevene viste<br />
frem litt av skolen og Arendal by.<br />
18 <strong>St</strong>. <strong>Franciskus</strong> <strong>menighetsblad</strong>
I semifinalen lå <strong>St</strong>.<strong>Franciskus</strong>-laget lenge veldig godt an,<br />
men med feil på et par spørsmål så mistet de etter hvert<br />
plassen i toppen. Vinnere av den andre semifinalen ble<br />
Bjølsen og Bugården ungdomsskole. Vinnerne scoret 42<br />
og 43 poeng, mens <strong>St</strong>.<strong>Franciskus</strong> klarte 38 poeng. Det må<br />
vi si oss veldig godt fornøyd med.<br />
Hele 10 trinn heiet selvfølgelig på våre representanter.<br />
Fakta hentet fra NRK.no<br />
Konkurransen ble for første gang arrangert i 2011 av<br />
NRK Sørlandet. Da var det bare skoler fra Aust- og<br />
Vest-Agder som var med.<br />
I 2013 ble konkurransen landsomfattende, og finalen<br />
ble sendt på NRK1 med daværende programleder<br />
Solveig Hareide. Fra 2014 har Selda Ekiz vært programleder.<br />
Til og med 2016 ble Klassequizen hvert år avsluttet<br />
med en stor TV-sendt finale.<br />
er mer enn 2000 10.-klassinger i sving med kunnskapsquiz<br />
på NRK P1.<br />
Konkurransen starter med kvalifiserende runder på distriktssendingene<br />
på radio, og går så videre til nasjonale<br />
runder som sendes på TV.<br />
Elevenes kunnskap tas på høyeste alvor og konkurransen<br />
bygger på rettferdighet og verdighet. Spørsmålene handler<br />
om både pensum og generell kunnskap om samfunnet.<br />
I 2017 ble TV-programmet utvidet fra én til tre sendinger.<br />
I 2017 ble dette endret til tre sendinger på NRK1.<br />
Året etter, i 2018, ble finalekonseptet ytterligere<br />
utvidet til fem timelange programmer på NRK1 på<br />
lørdager.<br />
Antallet deltakere ble også utvidet. Dermed kunne<br />
hvert fylke sende to lag til finalerundene på TV.<br />
Når konkurransen starter i september 2020, kjemper<br />
623 lag fra hele landet om 36 finaleplasser i Oslo. Da<br />
Det var tett om kampen for å bli best. Programleder var Andreas Wahl.<br />
Nr. 2 – <strong>2021</strong><br />
19
<strong>St</strong>randrydding i Kittelsbukt<br />
Tekst og foto: p. Sigurd Markussen<br />
Våren 2020 adopterte <strong>St</strong>. <strong>Franciskus</strong> skole «Kittelsbukt» i forbindelse med strandryddedagene.<br />
Vi har derfor påtatt oss å rydde området rundt Kittelsbukt minst to ganger i året.<br />
Prosjektet er blitt en del av ungdomskolens valgfag «Innsats<br />
for andre», som p. Sigurd er lærer for.<br />
Torsdag 22. april var det 24 elever som gikk løs på brygger<br />
og plener fra det gamle Sevan-bygget og hele runden<br />
rundt til Gjestehavna. Hele fem sekker med søppel ble det<br />
på dette relativt korte området. Ikke få sneiper og inntørkede<br />
snusposer ble plukket opp. Elevene var veldig klare<br />
på at de ikke likte å plukke det opp etter andre. Så derfor,<br />
røyker du eller bruker du snus, så kast søppelet ditt andre<br />
steder enn på bakken.<br />
på at dette var populært. Så sjenerøse var beboerforeningen<br />
at ungdommene faktisk ikke klarte å spise og drikke<br />
opp alt, så når det regnet på elevene, dryppet det på rektor<br />
og skolesekretæren.<br />
Tusen takk til alle dere flotte IFA-elever og tusen takk til<br />
Tyholmen beboerforening.<br />
Tyholmen beboerforening er veldig imponert over ungdommenes<br />
innsats, så denne gangen ønsket de å premiere<br />
arbeidet med pizza og brus. En trenger ikke gjette lenge<br />
E-post: post@arendalbil.no<br />
Mobil: 954 43 531 / 902 54 677<br />
www.arendalbil.no<br />
20 <strong>St</strong>. <strong>Franciskus</strong> <strong>menighetsblad</strong>
STL – uenighetens fellesskap?<br />
Tekst: Jorunn Raddum, prost i Arendal prosti (Den norske kirke)<br />
Prost Jorun Raddum.<br />
Samarbeidsrådet for tros- og livssynssamfunn<br />
(STL) er en dialogog<br />
interesseorganisasjon som<br />
arbeider for å fremme gjensidig<br />
forståelse og respekt mellom<br />
tros- og livssynssamfunnene.<br />
Den norske kirke har<br />
vært medlem i STL siden<br />
samarbeidsrådet ble<br />
etablert i 1996.<br />
Både på nasjonalt og<br />
lokalt nivå arbeider STL<br />
politisk, for å sette på<br />
dagsorden saker som<br />
angår trossamfunnene.<br />
Men like viktig er den dialogen<br />
som skapes lokalt.<br />
I Arendal ble den lokale STL<br />
gruppen opprettet i 2018. Siden<br />
da har STL blitt et viktig<br />
møtested for ledere i de ulike<br />
tros- og livssynssamfunnene i<br />
byen, både kristne, muslimske<br />
og humanetiske.<br />
og tro. Men det er likevel med vekt på FELLESSKAP! For<br />
det er nettopp fellesskapet vi arbeider for og gjennom. Vi<br />
opplever at fellesskapet bygger bro mellom oss. Vi kjenner<br />
at vi har omsorg for hverandre. Vi gleder oss over alt vi<br />
deler. Ja, jeg våger å si at man gjennom slike fellesskap er<br />
med på å fremme både tilhørighet, fred og livsglede.<br />
I Arendal har STL et mangfoldig og flott styre med representanter<br />
for både de kristne, muslimske og humanetiske<br />
livssyn.<br />
Vi engasjerer oss som dialogverter under Arendalsuka, der<br />
vi tar plass i gatebildet sammen, og slik både viser frem<br />
våre gode relasjoner og inviterer til dialog med oss.<br />
Vi har vært i flere samtaler med både fengselsledere og<br />
politikere for å arbeide for et livssynsåpent rom i det nye<br />
fengselet i Froland. - Og det samme for sykehuskapellet i<br />
Arendal, som nå blant annet har fått et fint stellerom for<br />
døde, som ivaretar de muslimsk tradisjoner når noen dør.<br />
Vi har laget et undervisningsopplegg for skoleklasser, der<br />
ungdom inviteres til en hel dag der de besøker tros- og<br />
livssynssamfunnene i Arendal by, spiser lunsj hos Kirkens<br />
Bymisjon, og deltar på en felles samling med «Kahoot!» -<br />
en liten kunnskapskonkurranse.<br />
Den store felles agenda er at vi ønsker et samfunn der<br />
religiøsitet har sin naturlige plass. Noen vil tenke at man<br />
da må skape en nøytral grunn, der religion plasseres i det<br />
private liv og ikke kan tre frem i felleskapsrom. Vi tenker<br />
heller tvert om: vi ønsker ikke et LIVSSYNSNØYTRALT<br />
samfunn, men et LIVSSYNSÅPENT!<br />
Vårt arbeid er derfor å skape arenaer for dialog mellom<br />
oss og en samtale som er åpen og interessert i andres<br />
egenart og ulikhet. Noen har kalt det «uenighetens fellesskap».<br />
-For selvfølgelig møtes vi på tvers av overbevisning<br />
Ikke minst viktig var det som skjedde etter skyteepisoden<br />
ved moskeen i Bærum sommeren 2019. Sammen med<br />
mange andre, løftet STL frem budskapet om at alle skal<br />
være «trygg i bønn», og markerte med sin tilstedeværelse<br />
utenfor moskeen her i Arendal.<br />
Religiøsitet og tro er en del av det å være menneske. Derfor<br />
ønsker STL å være med på å skape rom der det er<br />
trygt å fortelle hva vi tror på, og vi kan sitte ved siden av<br />
hverandre og lytte og dele.<br />
Nr. 2 – <strong>2021</strong><br />
21
Kandidater til menighetsrådet<br />
<strong>2021</strong>–2023<br />
Andrzej Domachowski, 44 år<br />
Opprinnelig fra Polen. Kom til Norge for 15 år siden, bor sammen med familien i Grimstad. Gift<br />
med Aleksandra og har 4 barn. Gründer av firmaet «LUNDE SMIE».<br />
– En viktig del av kristen oppdragelse er katekese og vår familie har alltid vært engasjert og<br />
opptatt av deltakelse i katekesen for både voksne og barn.<br />
– Som representant av den polske gruppe vil jeg bidra med å organisere og støtte aktiviteter<br />
som har som hensikt å inkludere alle nasjonaliteter i vår menighet.<br />
Sylwia Glazik, 39 år<br />
Kom til Norge for 20 år siden. Gift, mamma til 2 sønner. Eier av «Fevik Catering - mat laget<br />
fra hjertet» og kokk på Sørlandet sykehus i Arendal.<br />
– Jeg liker å bidra i menighetens sosiale arrangementer som frivillig og setter pris på å ha<br />
kontakt og samarbeid med mennesker. Jeg vil bruke talentene mine til å støtte det pastorale<br />
arbeidet i vår menighet hvor jeg trives så godt og opplever ofte uforglemmelige øyeblikk.<br />
– Jeg skal gjøre alt for å være en god representant for den polske gruppen i vårt menighetsråd.<br />
Gase Handeland, 48 år<br />
<strong>St</strong>atsviter. Jobber som markeds- og kommunikasjonssjef i <strong>St</strong>rømmestiftelsen.<br />
– To ting jeg tror blir viktige fremover. Få startet opp igjen de aktiviteter som er blitt stengt på<br />
grunn av korona og få folk til å komme tilbake til kirken når samfunnet åpner opp. Jeg vil skape<br />
gode møteplasser på tvers av nasjonaliteter og alder.<br />
Edel Kjersmeier, 72 år<br />
Pensjonert adjunkt, har også erfaring fra yrkesrettet rehabilitering og fabrikk /handel. Jobbet<br />
mange år som kateket.<br />
– Jeg er glad i menighetens arbeid og stiller gjerne opp som frivillig og vil fortsatt bidra der det<br />
er mest behov.<br />
Hans Christian Lunder, 72 år<br />
Gift med Anne Mari. Vi har 3 voksne barn og bor i Tvedestrand.<br />
– Jeg har vært pensjonert noen år fra mitt arbeid som psykolog på sykehuset i Arendal.<br />
På fritiden arbeider jeg blant annet som frivillig i Kirkens SOS.<br />
– En viktig sak nå hvor vi isoleres på grunn av restriksjoner og bekymring for smitte, er å utvikle<br />
våre sosiale møteplasser for at alle i menigheten skal føle at de er inkludert og en del av<br />
felleskapet.<br />
22 <strong>St</strong>. <strong>Franciskus</strong> <strong>menighetsblad</strong>
Roxana Smetan Løken, 47 år<br />
Hun er født i Romania. Nåværende leder av menighetsrådet og styrer i <strong>St</strong>. <strong>Franciskus</strong> barnehage.<br />
Fra Romania har jeg to bachelorgrader innen barnehagepedagogikk, spesialpedagogikk og religion.<br />
Jeg flyttet til Norge i 2002 og giftet meg med Jan-Erik Løken samme året. Sammen har vi<br />
en sønn, Fredrik. Fra 2008 har jeg jobbet som styrer /daglig leder i <strong>St</strong> <strong>Franciskus</strong> barnehage. Har<br />
deltatt på den nasjonale styrerutdanningen ved UIA og Organisasjon og ledelse ved Folkeuniversitetet<br />
i Arendal.<br />
– Jeg liker å være sammen og hjelpe andre mennesker. I fritiden bruker jeg tiden på planter,<br />
blomster, hagearbeid og mat fra naturen. Er interessert i å lage ting fra bunnen av med gode og sunne varer.<br />
Jeg vil gjerne sitte i menighetsrådet fordi jeg tror at det er viktig med kontinuitet siden sognepresten har så mange flotte<br />
og motiverende prosjekter på gang. Det er også viktig for meg at menigheten har godt samarbeid med barnehagen og<br />
skolen vår.<br />
<strong>St</strong>ein Olav Løyning-Narvesen, 68 år<br />
Pensjonist fra Arendal. Gift og har 3 voksne døtre og 6 barnebarn. Har bodd i Oslo, Ringsaker<br />
og Vegårshei kommuner fra 1972-1996 på grunn av studier og arbeidssituasjon. Flyttet i 1996<br />
tilbake til Arendal og har siden det vært bosatt på Nedenes. Utdannet ved Diakonhjemmets<br />
Høyskoler og senere ved Kommunallinjen på Norges Kommunal- og sosialhøgskole.<br />
Arbeidserfaring: Lederstillinger i helse- og sosialetaten i 3 kommuner, arbeidet ved rådmannskontoret<br />
i Vegårshei kommune, personalrådgiver i Agder Energi og avsluttet yrkeslivet som rådgiver<br />
i NAV.<br />
Verv: Jeg har vært Fylkestingsrepresentant og har hatt verv i diverse organisasjoner og politiske organer.<br />
Tro og menighet er svært viktig for meg, men ellers er jeg interessert i samfunnsliv, litteratur, historie, friluftsliv og mye<br />
annet.<br />
– Jeg er glad for menighetens arbeid og ønsker dens fremgang. Det viktigste for meg er messen, liturgien, musikken og fellesskapet<br />
mellom ulike mennesker. Katekesen er viktig både for barn og voksne. Katolsk Forum er en god arbeidsform og<br />
et utadrettet tiltak. Jeg ønsker en økumenisk innstilt menighet som spiller en aktiv rolle i det øvrige, lokale kristne arbeid.<br />
Pasteur Nsabimana, 55 år<br />
Opprinnelig fra Rwanda, norsk statsborger, gift med Brigitte Nsabimana, 4 voksne barn, tidligere<br />
politiker og aktivist i menneskerettighets organisasjoner, arbeider nå som sykepleier i<br />
Grimstad kommune og bor på Fevik.<br />
Kirken vår er et mangfoldig og sammensatt. Vi er flerkulturelle. - Jeg vil bidra til at kirkemedlemmene<br />
føler seg som en helhet og som en sammensveiset gruppe.<br />
– Jeg Kommer til å bidra til at fokus blir satt på de unge medlemmene og de eldre.<br />
Hans Erik Rødssæteren, 57 år<br />
Er gift med Maria som er fra Polen. Har 2 døtre, Magdalena og Aleksandra. Jeg konverterte til<br />
katolske kirke i 2001. Jobber for Viking Norsafe som lagermedarbeider.<br />
Jeg er styremedlem i Grane Arendal Håndballklubb. Der har jeg ansvar for kiosk og hall i<br />
Granehallen.<br />
– Siden jeg har vært med i menigheten snart i 20 år, kunne jeg godt tenke meg å gi noe tilbake<br />
– å prøve å gjøre en innsats for kirken. Jeg vet at menighetsrådet gjør allerede en god jobb.<br />
Jakob Michael Voigt, 28 år<br />
Jeg er oppvokst i Norge med tilhørighet til Mariakirken i Lillehammer. Min mor er fra Norge, og<br />
faren min fra USA. Jeg er nettopp ferdig med en mastergrad i IKT fra UIA Grimstad, og nygift<br />
med en herlig jente her fra Arendal. - Jeg liker turer i naturen og gode middagsselskap med<br />
venner og familie.<br />
– Det er viktig for meg å gi til kirken, og med mye erfaring fra styrearbeid i NUK (Norges Unge<br />
Katolikker) der jeg var nestleder og leder i 3 år, samt erfaring som menighetsrådsmedlem i<br />
Tromsø vet jeg at dette er en god måte for meg å bidra.<br />
Nr. 2 – <strong>2021</strong><br />
23
Besøk av biskop Bernt<br />
Tekst: Jan-Erik Løken / Beata Matych<br />
Foto: Beata Matych/ Roxana Smetan Løken<br />
Høytidelig med biskoppelig messe i vår kirke.<br />
Biskop Bernt skal i tiden fremover besøke de ulike menighetene i OKB. Første besøk ble lagt<br />
til Arendal og det ble et riktig hyggelig besøk ifølge både sognepresten og menighetsrådsleder<br />
Roxana Smetan Løken.<br />
Under møtet ble det tatt opp mange temaer knyttet til<br />
hvordan det har fungert å være menighet under Koronapandemien.<br />
For å få en oversikt over dette hadde biskopen<br />
en del samtaler med ulike nøkkelpersoner i menigheten<br />
samt representanter for skolen og barnehagen.<br />
Menigheten mener at vi har klart oss ganske bra under<br />
pandemien. Vi har hele tiden fulgt smittevernstiltakene<br />
og dette har menigheten vist stor forståelse for. Det har<br />
ukentlig vært tilbud om digitale messer som er tilgjengeliggjort<br />
på YouTube. Disse har blitt sett av mange, mens<br />
noen også velger å se messer fra andre kirker som <strong>St</strong>.Olav<br />
domkirke eller fra sine hjemland.<br />
For å kunne gjennomføre sakramentene 1.kommunion og<br />
konfirmasjon var det nødvendig for menigheten å dele<br />
opp barna i mange mindre grupper fordelt på ulike datoer.<br />
Dette fungerte greit forholdene tatt i betraktning.<br />
Den månedlige katekesen måtte vi avlyse i begynnelsen<br />
og anbefalte hjemmekatekese på BLILYS – med gode<br />
Hyggelig kveldsmåltid.<br />
24 <strong>St</strong>. <strong>Franciskus</strong> <strong>menighetsblad</strong>
opplegg laget av Kateketisksenter. Dette skoleåret hadde<br />
vi stort sett katekese, men den ble fordelt på to lørdager.<br />
Noen hadde individuell undervisning etter avtale med<br />
p.Sigurd.<br />
• Caritas Arendal har hatt mye å gjøre med ofte telefonkontakt<br />
med de eldre og trengende i menigheten.<br />
• Menigheten har formidlet informasjon om aktuelle tiltak<br />
og vaksinering – Caritas Arendal i samarbeid med<br />
Voksenopplæringen i Arendal lagde en informasjonsfilm<br />
om vaksiner mot COVID.<br />
• Infosenteret til Caritas – «blomstrer» - med mange<br />
besøkende. NB timer må bestilles, ikke dropp inn.<br />
• Vi gleder oss til pandemien er slutt slik at menigheten<br />
kan samles som før både til messer og andre aktiviteter.<br />
Etter det formelle besøket og en verdig messefeiring<br />
med biskopen og hans kapellan Johannes Quoc Bjørn Tao<br />
Nguyen var det tid for et svært trivelig aftensmåltid. Her<br />
Kjempegod festmat levert av Sylwia<br />
Glazik fra Fevik Catering.<br />
”Syndens hule” var det spennende<br />
navnet på den herlige kaken fra<br />
Jolanta Gierszal hos Kakebakeriet på<br />
Engene.<br />
hadde vår kjære Sylwia Glazik fra Fevik catering disket<br />
opp med eventyrlig gode smørbrød og tilbehør. Fra Kakebakeriet<br />
på Engene stilte Jolanta Gierszal opp med deilige<br />
kaker som alltid. Tusen takk til dere begge for å ha bidratt<br />
til en fabelaktig kveld med bispebesøk.<br />
<strong>St</strong>.<strong>Franciskus</strong> elever<br />
sang direkte til hele Norge fra Torungen<br />
Tekst: Jan-Erik Løken. Foto: NRK<br />
Mange flinke elever fra <strong>St</strong>. <strong>Franciskus</strong> skole<br />
og flere andre skoler, deltok med 17.mai<br />
sang- sammen med Trefoldighet barnekantori,<br />
under ledelse av dirigent Tim Harry<br />
Blomberg. Det hele ble dekket direkte på<br />
NRKs sending «Gratulerer med dagen» tidlig<br />
om morgenen - direkte fra <strong>St</strong>ore Torungen<br />
fyr. Senere på dagen kunne man også se<br />
og høre det dyktige koret under Agderpostens<br />
direktesending fra Rådhusbrygga.<br />
Det var vind og litt kaldt, men sangen fra <strong>St</strong>ore Torungen varmet hjerter over hele kongeriket<br />
vårt.<br />
Nr. 2 – <strong>2021</strong><br />
25
Våre tidligere prester<br />
Tekst og foto: Jan-Erik Løken<br />
Denne gangen har vi kommet til p. Arne Fjeld o.p.<br />
Arne Dominique Fjeld er så langt den eneste dominikaner som har<br />
fungert som sogneprest i Arendal. Hit kom han i august 2001 og ble<br />
værende til 1.juli 2004 da han ble avløst av p. Sigurd Markussen.<br />
p. Fjeld ble født 28. oktober<br />
1934 i Drammen, bispedømmet<br />
Oslo. Avla klosterløfter<br />
30. september 1963<br />
i Paris, og ble presteviet 27. august 1967 i Oslo av biskop<br />
John Willem Gran O.C.S.O. av Oslo.<br />
p. Arne kom stille og rolig til Arendal og arbeidet med å få<br />
ting på stell i menigheten fra første stund. Det var en god<br />
del å gripe tak da han måtte finne ut av mye på egenhånd<br />
uten å ha en forgjenger å forholde seg til. Han så raskt<br />
at det var behov for en sekretær og valget falt da på Liv<br />
Bratsberg Fossing som også jobbet som skoleassistent på<br />
<strong>St</strong>. <strong>Franciskus</strong> skole.<br />
P. Arne ble raskt en populær sogneprest i Arendal. Det var<br />
han som 67 åring ble menighetens første faste prest etter<br />
Et av de første årene p. Arne var hos oss forsøkte menigheten seg på loppemarked.<br />
at vi måtte ha en rekke med tilreisende vikarer etter at<br />
pastor Littlewood døde. Mange ting ble sikkert opplevd<br />
som noe nytt når han kom. Det kan ikke være lett å gå i<br />
sporene etter en sogneprest som Littlewood som hadde<br />
vært i Arendal siden 1973. Vi kan si at han klarte seg veldig<br />
bra. Men i ettertid er det hans rolige vesen og vakre<br />
messefeiring som kommer oss mest i hu. Han holdt også<br />
alltid gode og lærerike prekener som ble satt stor pris på.<br />
Katekese og konfirmasjon samt 1.kommunion fikk han<br />
også ansvar for. Til det siste hadde han god hjelp fra Bodil<br />
Raudsandmoen.<br />
Fra 1.kommunion 2002.<br />
Under hans tid i Arendal skjedde det også store og viktige<br />
ting for menigheten og skolen. Vi fikk endelig lov til å<br />
kjøpe tilbake <strong>St</strong>. <strong>Franciskus</strong> hospital fra Aust-Agder fylkeskommune<br />
og oppbyggingen av <strong>St</strong>. <strong>Franciskus</strong> skole ble<br />
satt i gang. Det var p. Arne som offisielt åpnet den nye<br />
26 <strong>St</strong>. <strong>Franciskus</strong> <strong>menighetsblad</strong>
ungdomsskolen 14.august 2003. Skolen startet da opp<br />
med kun 19 elever i 8.klasse. De neste klassetrinnene kom<br />
de to påfølgende årene.<br />
I et stort portrettintervju med Agderposten uttalte p.<br />
Arne at han så på seg selv som et ledd i en lenke når<br />
han nå skulle ta fatt i Arendal. Han fortalte blant annet at<br />
det moret han at han nå var prest i Arendal som ved en<br />
tilfeldighet ble hans mors fødeby da hennes mor var på<br />
gjennomreise fra Christiania til Bergen. Han utalte også<br />
i intervjuet at «Jeg håper den Hellige Ånd lever i Arendal<br />
også». Det vil vi tro han fikk gode beviser for. For dem<br />
som har lyst å lese hele intervjuet så finnes det i Agderpostens<br />
e-arkiv for 25.08.2001.<br />
02.11.2013 p. Arne sammen med pensjonert lærer, Marianne Leikanger<br />
under 100 års festen til <strong>St</strong>. <strong>Franciskus</strong> skole.<br />
p. Arne har vært på besøk i menigheten flere ganger etter<br />
at han gikk av som sogneprest. Blant annet for å delta i<br />
katolsk forum og i forbindelse med jubileer.<br />
13.11.2011 p. Sigurd og p. Arne sammen under kommunionen i Trefoldighetskirken.<br />
13.05.2007 var p. Arne på besøk i Arendal. Her sammen med ministrant<br />
Sunniva Jikiun.<br />
13.11.2011.Tre sogneprester samlet, dominikaneren p. Arne, fransiskaneren<br />
p. Nikolas og sekularpresten p. Sigurd. Samlet i forbindelse med menighetens<br />
100 års jubileum.<br />
p. Hallvard Hole OFM var konselebrant under messen 23.11. 2014 da p. Arne<br />
var gjest i Katolsk Forum.<br />
Nr. 2 – <strong>2021</strong><br />
27
Pater Arne sammen med pastor Hallvard Myhren fra Frikirken under sommerfesten<br />
hos familien Jikiun på Hisøy.<br />
En hyggelig tradisjon som kom til<br />
mens p. Arne var sogneprest var<br />
menighetens sommerfest. De første<br />
årene ble denne gjerne holdt i<br />
den fine hagen til familien Jikiun<br />
på Hisøy. Kjetil og Cathie Jikiun<br />
var alltid gjestfrie og mange fant<br />
veien dit. Helt fra starten var det<br />
økumenisk samarbeid. Det ble<br />
feiret innvielsesmesse for p. Arne<br />
da han skulle starte opp i august<br />
2001. Da var prester og pastorer<br />
fra Barbu menighet, Trefoldighetskirken,<br />
Frikirken, Sørlandskirken<br />
, den Anglikanske kirke ved Tom Gamble, og Metodistkirken<br />
tilstede. Andre menigheter ble også invitert,<br />
men ønsket ikke å delta.<br />
Mange økumeniske gjester tilstede da pater Arne ble innsatt som sogneprest,<br />
vi ser fra venstre sogneprest Per Inge Eide fra Barbu kirke, pastor Kjell<br />
Halltorp fra Sørlandskirken og prost i Trefoldighetskirken, Sissel Hasselholm.<br />
Det føltes den gang naturlig å invitere disse representantene<br />
til innsettelsen i og med de også var invitert til requiemessen<br />
for pastor Littlewood og også i hans tid var et<br />
viktig økumenisk samarbeid.<br />
To gode venner, p. Arne og vaktmester Rune Ellefsen – 02.11.2013 i forbindelse<br />
med skolens 100 års markering.<br />
p. Arne har en lang cv med opphold i flere menigheter. Vi nevner bare enkelte her:<br />
1980 – 1982: Sogneprest i <strong>St</strong>. Laurentius’ menighet, Drammen<br />
1982 – 1983: Kapellan i <strong>St</strong>. Olav Domkirke, Oslo<br />
1987 – 1988: <strong>St</strong>udieår i Lund, Sverige<br />
1988 – 1990: Rektor ved Lunden kloster, Oslo<br />
1989 – 1990: Kapellan i <strong>St</strong>. Olav Domkirke, Oslo<br />
1990 – 1993: Prior for dominikanerne i Lund<br />
1994 – 1995: Kapellan i <strong>St</strong>. Hallvard kirke, Oslo<br />
1994 – 18. februar 2001: Provinsialvikar for dominikanernes «Dacia»-vikariat<br />
1. august 2001 – 1. juli 2004: Sogneprest for <strong>St</strong>. <strong>Franciskus</strong> Xaverius menighet, Arendal<br />
Høsten 2004 – 11. september 2006: Kapellan for dominikanerinnene på Lunden kloster i Oslo<br />
11. september 2006 – 17. september 2009: Prior for dominikanerne i <strong>St</strong>. Dominikus kloster, Oslo<br />
8. oktober 2007 – 18. oktober 2012: Medlem av Presterådet i Oslo katolske bispedømme<br />
15. november 2007 – 2. desember 2008: Medlem i Oslo katolske bispedømmes Kommisjonen for<br />
interreligiøs dialog<br />
Juni 2012 – 14. desember 2012: Provinsialpriorens vikar for <strong>St</strong>. Dominikus kloster etter prior p. Arnfinn Harams død,<br />
i påvente av nytt priorvalg juletider 2012<br />
14. desember 2012 – 14. desember 2015: Prior for dominikanerne i <strong>St</strong>. Dominikus kloster, Oslo<br />
28 <strong>St</strong>. <strong>Franciskus</strong> <strong>menighetsblad</strong>
Juliana Gerardo<br />
– ny Caritaskoordinator i Arendal<br />
«Hvis drømmene dine ikke<br />
skremmer deg, er de ikke store<br />
nok» Denne setningen betyr<br />
veldig mye for meg og har påvirket<br />
livet mitt, særlig etter at<br />
jeg for noen år siden flyttet fra<br />
Portugal til Norge. Setningen<br />
inspirerer meg som et ungt menneske når jeg nå begynner i stillingen<br />
som Caritaskoordinator og konsulent på Infosenteret i Caritas Arendal.<br />
Jeg vil her fortelle litt om meg selv og min bakgrunn<br />
Jeg vokste opp i et miljø der det er naturlig å være katolsk kristen. <strong>St</strong>.<br />
Benedita heter menigheten jeg kommer fra i Portugal. Menigheten er<br />
en del av en landsby og en del av bispedømmet Lisboa. Jeg har vokst<br />
opp med gode katolsk-kristne verdier. Min mor var kateket i over 30 år<br />
og selv har jeg også vært kateket i Benedita og senere da jeg studerte,<br />
i Lisboa. Som kateket i Lisboa var jeg sammen med min mann Bruno<br />
Madaleno i en menighet i utkanten av byen. Jeg jobbet tett med en<br />
gruppe katolske misjonærer «Consolata», som har gjort en fantastisk<br />
integreringsjobb i et ellers urolig nabolag. I tillegg til å arbeide frivillig<br />
som kateket som tenåring, var jeg også medlem av en misjonsgruppe<br />
for ungdom. Jeg bidro med flere oppgaver for barn og eldre og deltok<br />
gjennom åtte år i flere åndelige retretter der jeg lærte mye om integrering.<br />
Jeg har min utdanning fra universitetet i Lisboa og universitetet i Sør-<br />
Øst Norge. Jeg har blant annet en bachelor i «international relations»<br />
(i Norge kalles dette internasjonal politikk eller statsvitenskap). Med<br />
dette faget fra universitet i Lisboa fikk jeg en veldig god oversikt om<br />
internasjonal lov, internasjonal økonomi, historie, geopolitikk og ikke<br />
minst filosofi. Etter å ha fullført bachelorgrad i <strong>St</strong>atsvitenskap (International<br />
Relations), førte resultatene av 2008-krisen til at de fleste<br />
nyutdannede ikke fikk noen jobbmuligheter. Jeg fikk derimot mulighet<br />
til å jobbe frivillig uten lønn, for en katolsk organisasjon, Jesuit Refugee<br />
Service, i Lisboa. På den første praksisplassen, lærte jeg ferdigheter<br />
som passer perfekt til stillingen min som konsulent på infosenteret hos<br />
Caritas Arendal; nemlig å hjelpe innvandrere til å få veiledning igjennom<br />
ulike etater. Samtidig klarte jeg å utvikle en metode for dømmekraft<br />
som er så viktig for livet og arbeidslivet, hos Jesuittene. Etter<br />
denne praksisen, deltok jeg på flere engelskkurs for å kunne ta utdannelse<br />
på engelsk i utlandet. Samtidig fikk jeg anledning til å jobbe i et<br />
kundesenter på deltid i Lisboa.<br />
Etter hvert, som mange andre unge mennesker i Portugal, opplevde jeg<br />
også behovet for å forlate opprinnelseslandet mitt for å finne et bedre<br />
liv og bedre jobb-muligheter utenfor Portugal.<br />
Jeg fikk plass på et mastergradstudium i Drammen på Universitet i Sør-<br />
Øst-Norge. Her studerte jeg menneskerettigheter og flerkulturalitet<br />
(Human Rights and Multiculturalism). Til masteroppgaven min brukte<br />
jeg et tema om integrering av innvandrere og flyktninger i Norge og<br />
valgte Caritas Norge som «case study». Dette temaet er høyt politisert<br />
på universitetene, og jeg valgte en tilnærming som fokuserte på<br />
den menneskelige personen. Jeg lærte om Norges innvandringshistorie,<br />
Kirkens sosiallære og den flerkulturelle filosofen Charles Taylor. Resultatene<br />
av avhandlingen min viser at Caritas har fokus på menneskelig<br />
verdighet som innebærer en personalistisk tilnærming som ikke skjuler<br />
vanskeligheter med integrering i et nytt samfunn, når det gjelder migranter<br />
og flyktninger. Derfor fokuseres arbeidet med innvandrere og<br />
flyktninger primært på å lære norsk språk, kultur og få jobb.<br />
Samtidig som jeg studerte jobbet jeg frivillig i tre prosjekter i regi av<br />
Caritas Norge. Det ene var i Drammen som besøksvenn hos en gammel<br />
dame hver uke, det andre prosjektet var på et asylmottak med<br />
fritidsaktiviteter sammen flyktninger og asylsøkere og det tredje prosjektet<br />
handlet om å lage sosiale aktiviteter for aupairer i Oslo.<br />
Etter å være ferdig med utdannelsen min, startet jeg med hjelp fra<br />
NAV, som praktikant hos UDI i Oslo. Her deltok jeg på mange møter<br />
som var relatert til asylsøkere og flyktninger. I tillegg ble jeg kjent med<br />
offentlig saksbehandling. Tiden i Oslo var travel, men samtidig med<br />
jobben tok jeg et norskkurs på Universitet i Oslo på kveldstid og har<br />
bestått B2 nivå. Min mann og jeg valgte så å etablere oss mer fast i<br />
Norge og valgte å kjøpe hus og flytte til Arendal, den vakreste byen<br />
på Sørlandet. Min første jobberfaring her på Sørlandet fikk jeg som<br />
praktikant hos NAV Grimstad. Her fikk jeg opplæring ved flyktningetjenesteavdelingen.<br />
Her lærte jeg mye om introduksjonsprogrammet<br />
og fikk opplæring på et veiledningssenter. Da pandemien startet, ble<br />
det hjemmekontor, og jeg måtte dessverre etter hvert avslutte praktikantjobben.<br />
Pandemitiden er krevende for alle, særlig i begynnelsen da det ennå<br />
var så ustabilt. Jeg ønsket likevel å hjelpe til i samfunnet der det var<br />
behov og hørte at de trengte hjelp med COVID-testing. Jeg jobb som<br />
koordinator på COVID teststasjon på sykehuset i Arendal. Det var en<br />
jobb som ikke mange ville ha. Ikke bare på grunn av prøvetaking, men<br />
også fordi det var krevende med et høyt tempo. Jeg er ikke redd for å<br />
ta ansvar og fikk en mangfoldig erfaring. Som koordinator lærte jeg<br />
stresshåndtering, improvisasjon i vanskelige situasjoner og grunnleggende<br />
kunnskap om helsesystemet. Det var faktisk en god forberedelse<br />
til min nye jobb som Caritas koordinator.<br />
I mai 2020, kom pave Frans med et godt råd: «La oss gjøre denne tiden<br />
med pandemi til et forsøk på å forberede vår felles fremtid. Uten en<br />
altomfattende visjon, vil det ikke være noen fremtid for oss.”<br />
Jeg tok pavens råd på alvor. Nå er det min tid til å bidra med mine erfaringer<br />
og bakgrunn. Fra jeg var ung, har jeg både i Portugal og i Norge<br />
tilbrakt litt av fritiden min med pastoralt arbeid. Jeg har arbeidet med<br />
unge mennesker, med katekese og frivillig arbeid i Caritas. Det er med<br />
stor ydmykhet, ansvarlighet og med en misjonsånd (inspirert av vår<br />
hellige <strong>St</strong>. <strong>Franciskus</strong> Xaverius) at jeg nå har overtatt som Caritaskoordinator<br />
og konsulent på Infosenteret vårt.<br />
Når samfunnet snart åpnes igjen, vil Caritas Arendal trenge flere frivillige<br />
til å bidra med aktiviteter i menigheten. Ta gjerne kontakt med<br />
meg om du ønsker å være med.<br />
Vi i Caritas Arendal gleder oss til igjen å kunne være med på kirkekaffe,<br />
Katolsk Forum, eldretreff, norskkurs for arbeidsinnvandrere og kanskje<br />
vi klarer å starte opp igjen med en språkkafé.<br />
Jeg gleder meg til å bli bedre kjent med dere og er glad for at jeg har<br />
fått denne muligheten til å være en aktiv del av <strong>St</strong>. <strong>Franciskus</strong> Xaverius<br />
menighet og Caritas Arendal.<br />
Juliana Gerardo<br />
Nr. 2 – <strong>2021</strong><br />
29
Velsignelse av<br />
økologisk hagebruk på Tromøy<br />
p. Sigurd møtte opp for å velsigne den nye økologiske hagen på Tromøy.<br />
Tekst. Jan-Erik Løken. Foto: Bruno Madaleno<br />
På det som en gang var et utprøvingsområde for K.K.Liens<br />
landbruksmaskiner har nå familien Golding laget til<br />
et spennende nytt økologisk hagebruk. Sissel Golding er<br />
barnebarn av K.K.Lien og disponerer dette flotte området<br />
i dag. Lørdag 15.mai var det en slags offisiell åpning av<br />
hagen som skal drives i god Laudato si ånd. P. Sigurd var<br />
til stede for å velsigne hagen og flere medlemmer av vår<br />
menighet var til stede, deriblant Karen Folgen, Helga Lid<br />
Ball, Bruno Madaleno og Juliana Gerardo, + Michael og<br />
Sissel Golding.<br />
Hanne Tommelstad som bor i Oslo, men som er en flittig<br />
gjest hos oss på Sørlandet har skrevet den vakre teksten<br />
Edens hage som vi trykker under her.<br />
Helga Lid Ball er en bevisst kvinne som er opptatt av mangt, ikke minst<br />
laudato si og økologi.<br />
Penklær, nypussede sko og stola er ingen hindring for å drive hagearbeid.<br />
30 <strong>St</strong>. <strong>Franciskus</strong> <strong>menighetsblad</strong>
Pave Frans<br />
skriver i Laudato Si’:<br />
Juliana Gerardro, den nye kontaktpersonen for Caritas Arendal fikk også<br />
muligheten til å så noen frø i jorden.<br />
Edens hage<br />
Tekst: Hanne Tommelstad<br />
Herren Gud plantet i gammel tid en hage i Eden.<br />
Gud formet mennesket av jord og satte det i hagen<br />
til å dyrke og passe den.<br />
Det var ikke godt for mennesket å være alene, og<br />
Gud gav oss fellesskap.<br />
Men mennesket falt.<br />
Gud reiste det opp igjen.<br />
Vi falt igjen<br />
Gud reiste oss opp igjen.<br />
Vi faller.<br />
Det er vår historie.<br />
Det er vår virkelighet.<br />
Gud står klar til å reise oss opp.<br />
Vil vi la Gud gjøre det?<br />
Vil vi la Guds nåde virke i oss?<br />
Vil vi la Guds Hellige Ånd gjøre alle ting nye?<br />
Herren Gud sendte mennesket ut av Edens hage for<br />
å dyrke jorden, som det var tatt av.<br />
Mennesket falt.<br />
Jorden har tålt mange fall.<br />
Hvor mange fall tåler jorden?<br />
Hvilke konsekvenser får det når vi ikke lar Gud reise<br />
oss opp igjen?<br />
”Tempoet i konsumet, sløsing og miljøforandringer<br />
har for lengst overskredet jordens kapasitet,<br />
og nådd et punkt hvor vår nåværende<br />
livsstil, som ikke er bærekraftig, bare kan ende i<br />
katastrofer.”<br />
Paven beskriver en kollektiv egoisme som ødelegger<br />
både vårt livsgrunnlag i naturen og våre<br />
menneskelige fellesskap.<br />
”Men alt er ikke tapt. Mennesker som er i stand<br />
til det verste, kan også reise seg, bestemme seg<br />
for det gode og forbedre seg, starte på ny.”<br />
Paven kaller oss både som enkeltmennesker<br />
og som fellesskap til en økologisk omvendelse.<br />
Denne omvendelsen innebærer både en in<strong>nr</strong>ømmelse<br />
av våre fall og en hjertets forandring i våre<br />
holdninger og handlinger overfor alt Gud har<br />
skapt. Erkjennelsen av at alt er gitt oss av Gud er<br />
helt grunnleggende i så måte. Takknemlighet og<br />
ærefrykt hjelper oss å være tilfredse med det vi<br />
har og å ønske det beste for våre medmennesker<br />
og alle Guds skapninger og hele Guds skaperverk.<br />
Vi dyrker en hage.<br />
Grønnsaker og blomster.<br />
Mat og skjønnhet.<br />
Nytte og glede.<br />
Liv og overflod.<br />
Bærekraft og fellesskap.<br />
Takknemlighet og generøsitet.<br />
Omvendelse og oppreisning.<br />
Lovprisning og velsignelse.<br />
En hage.<br />
Nr. 2 – <strong>2021</strong><br />
31
«Skattkammeret» - Gratis leie av sportsutstyr<br />
For mange familier er det en stadig utfordring at barn og ungdom<br />
vokser og vokser og trenger blant annet nytt utstyr for å være med<br />
på aktiviteter.<br />
I Arendal har Kirkens bymisjon et flott tilbud til alle, nemlig at barn<br />
og ungdom kan låne gratis utstyr og voksne kan leie til en rimelig<br />
pris.<br />
Kontakt med Skattkammeret for mer informasjon.<br />
Åpningstider:<br />
Mandag: 12:00 -15:00<br />
Onsdag: 11:00 -15.30<br />
Torsdag: 11:00 -15:30<br />
Fredag: 12:00 -15:00<br />
Besøksadresse: Torvet 3, 4836 Arendal<br />
E-post: skattkammeret@skbat.no<br />
Tlf. i åpningstiden: 465 41 262.<br />
„Skarbiec” - Bezpłatna wypożyczalnia sprzętu sportowego<br />
Dla wielu rodzin nieustannym wyzwaniem jest to, że dzieci i młodzież dorastają i rosną oraz potrzebują<br />
między innymi nowego sprzętu sportowego do udziału w zajęciach sportowych.<br />
Misja Kościoła Norweskiego w Arendal wyszła zapotrzebowaniu na przeciw i ma dla dzieci i doroslych<br />
wspaniałą ofertę, a mianowicie, dzieci i młodzież mogą bezpłatnie wypożyczać sprzęt, a dorośli - za<br />
rozsądną cenę.<br />
Godziny otwarcia:<br />
Adres: Torvet 3, 4836 Arendal<br />
Poniedzialek: 12:00 -15:00<br />
E-post: skattkammeret@skbat.no<br />
Sroda: 11:00 -15.30 Tlf. w godzinach otwarcia: 465 41 262<br />
Czwartek: 11:00 -15:30<br />
Piatek: 12:00 -15:00<br />
32 <strong>St</strong>. <strong>Franciskus</strong> <strong>menighetsblad</strong>
"Iždas“ - nemokama sporto įrangos nuoma<br />
Daugeliui šeimų yra nuolatinis iššūkis, kad vaikai ir jaunimas auga ir auga, ir jiems, be kita ko, reikia<br />
naujos įrangos, kad galėtų dalyvauti veikloje.<br />
Arendalyje, bažnyčios miesto misija siūlo puikų pasiūlymą visiems, būtent tai, kad vaikai ir jaunimas gali<br />
pasiskolinti nemokamą įrangą, o suaugusieji - už priimtiną kainą.<br />
Norėdami gauti daugiau informacijos, kreipkitės į iždą.<br />
Darbo valandos:<br />
Apsilankymo adresas: Torvet 3, 4836 Arendal<br />
Pirmadienis: 12: 00-15: 00<br />
El. Paštas: skattkammeret@skbat.no<br />
Trečiadienis: 11:00 - 15:30 Tel. darbo valandomis: 465 41 26<br />
Ketvirtadienis: 11: 00-15: 30<br />
Penktadienis: 12: 00-15: 00<br />
Ta kontakt med Sylwia Glazik på telefon 991 05 669<br />
eller epost: fevik.catering@gmail.com<br />
Nr. 2 – <strong>2021</strong><br />
33
Laudato si’ – <strong>St</strong>. <strong>Franciskus</strong><br />
På <strong>St</strong>. <strong>Franciskus</strong> skole i Arendal har elevene i dag (7. mai) markert Laudato si’. Laudato si’ er en påminnelse fra pave<br />
Frans I om at vi må ta vare på naturen og miljøet. De forskjellige klassene har funnet på forskjellige bærekraftige<br />
aktiviteter. Elevene på barneskolen har vært ute på tur og laget mat, kunst og viktigst av alt: de har plukket søppel. På<br />
grunn av Korona er elevene inndelt klassevis, og klassetrinnene har byttet på aktiviteter. I likhet med barneskolen har<br />
10. trinn vært ute og plukket søppel. 10a har vært på Haslatangen, og 10b har vært i Åsbieskogen. 9. trinn har drevet<br />
med vegetar matlaging, mens 8. trinn har byttet å lage biehotell og være på byvandring (se egen artikkel).<br />
Tekst og bilder av Bertine Fosse Haug,<br />
Maja Miodonska og Sara Elisabeth Sissener<br />
Fra venstre: Silje, Sofie og He<strong>nr</strong>iette<br />
Fra venstre: Jonas, Adrian og Alexander.<br />
Disse tre guttene fra 9b har ganske likt syn på Laudato<br />
si’-dagen. De syns det er en flott dag til å rydde og gjøre<br />
skolen fin, og lære litt mer om selve budskapet Laudato<br />
si’. Alle guttene resirkulerer og prøver å ikke kjøpe så mye<br />
nytt.<br />
Dette er tre elever fra 8b. De syns det er veldig bra at<br />
vi kan feire noe så viktig som Laudato si’, sånn at folk<br />
kan tenke mer på miljøet. Alle tre resirkulerer og skrur<br />
av lys når de går ut av et rom. De passer på å ikke bruke<br />
unødvendig vann og de prøver å unngå å kjøpe så mye<br />
nytt, og heller bruke ting til det er utbrukt.<br />
Fra venstre: Celina, Astrid Emilie og Noah.<br />
På bildet ser du noen elever fra 9a og 9b. De mener at<br />
Laudato si’ dagen er en fin dag til å gjøre bærekraftige<br />
ting og stelle litt på skolen. Alle sammen passer på å gå<br />
eller ta kollektiv transport til skolen. I tillegg kildesorterer<br />
de.<br />
Fra venstre: Melina og Daniella.<br />
Melina og Daniella er to jenter fra 8a. Som alle andre<br />
syns de det er bra at vi tar en hel dag hvor vi tenker på<br />
miljøet, og menneskers forsøpling. Begge resirkulerer og<br />
passer på å skru av lys når de forlater et rom. Melina er<br />
vegetarianer så hun spiser ikke kjøtt, og de passer på å<br />
ikke kaste søppel i naturen.<br />
Om ti år<br />
De fleste elevene tror det er verre eller det samme om ti år. Noen håper på at det vil bli bedre, men er ikke veldig<br />
optimistiske. Elevene påpeker at hvis det blir verre nå, kan blant annet flere arter dø ut, eller vi kan risikere at det blir<br />
enda vanskeligere å forandre oss. Nesten alle vi intervjuet var enige om at vi må ta vare på miljøet på en bedre måte,<br />
og at det er viktig at alle husker på de at kan gjøre en forskjell hvis de engasjerer seg.<br />
34 <strong>St</strong>. <strong>Franciskus</strong> <strong>menighetsblad</strong>
Byutvikling og Laudato si’<br />
Tekst: Elisabeth Kolnes og Ida Håland<br />
Foto: Alva Maria Gautestad<br />
For ikke lenge siden kom det en lekeplass på Torvet i Arendal. Den ble<br />
til en av de mest vellykkete lekeplassene i Norge, hvordan skjedde<br />
det? Lekeplassen ble til et møtested for alle aldersgrupper og blir<br />
brukt mye hver dag.<br />
Under markeringen av Laudato si’ fikk 8. klasse på <strong>St</strong>. <strong>Franciskus</strong><br />
skole en omvisning rundt i byen med Mike Fuller-Gee.<br />
De lærte om arkitekturen i Arendal, hvordan byen var før, hva man<br />
kan gjøre for å få en finere by og lignende. Et av høydepunktene<br />
på turen var å lære om hvordan Arendal så ut før og hvordan den<br />
kan se ut i fremtiden. Denne omvisningen gjorde at mange elever<br />
ser på og setter pris på byen på en helt ny måte. Mikes mål er å<br />
gjøre Arendal til en by hvor alle generasjoner kan oppholde seg og<br />
være sosiale. Det burde være benker nok til at man ikke trenger å<br />
være alene og nok leiligheter til å kunne gå til sentrum, og mindre<br />
bruk av biler.<br />
Det er også kule benker<br />
på torvet. De er designet<br />
og laget av elever på<br />
Sam Eyde videregående<br />
skole. Disse benkene blir<br />
brukt mye av ungdom.<br />
Arendal er en nydelig by som utrolig mange har vært med på å lage.<br />
Det gikk fra å kun være kjent som en handelsby til en utrolig koselig<br />
sommerby med mange tilbud.<br />
Før i tiden var det ikke en gågate i Pollen, det var nemlig en praktisk<br />
vei som folk brukte like mye som E-18. Det kom et tilbud om å lage et<br />
parkeringshus i Pollen, på betingelse at veien ble fjernet.<br />
Det siste elevene gjorde etter byvandringen med Mike, var å<br />
skrive ord eller setninger som hadde med fremtiden og byen å<br />
gjøre. På bildet står det «Vi er fremtiden».<br />
Nr. 2 – <strong>2021</strong><br />
35
Katekesehjørnet<br />
Tekst og foto: Beata Anna Matych<br />
<br />
<br />
<br />
Katekeseplan for skoleåret <strong>2021</strong> - 2022<br />
Undervisningsdager - lørdager fra kl. 09.45 til kl. 13.30<br />
<strong>2021</strong> 2022<br />
–<br />
<br />
<br />
<br />
<br />
<br />
<br />
<br />
<br />
<br />
<br />
<br />
<br />
Andre viktige datoer:<br />
• –<br />
• <br />
• <br />
<br />
<br />
Konfirmantundervisning <strong>2021</strong> – 2022<br />
Undervisningsdager - torsdager fra kl. 17.00 til kl. 19.00<br />
<br />
8. klasse 9. klasse<br />
<strong>2021</strong> 2022 <strong>2021</strong> 2022<br />
<br />
<br />
<br />
<br />
<br />
<br />
<br />
<br />
<br />
<br />
<br />
Andre viktige datoer:<br />
<br />
36 <strong>St</strong>. <strong>Franciskus</strong> <strong>menighetsblad</strong><br />
––
Innskriving til katekeseundervisning <strong>2021</strong>– 2022 er allerede i gang!<br />
LENKER TIL ELEKTRONISK INNSKRIVING<br />
finnes i folder KATEKESE på vår hjemmeside www.menigheten.stfx.no<br />
Frivillighetsprisen <strong>2021</strong><br />
Frivillighetsprisen <strong>2021</strong> ble i år tildelt<br />
Karin Sissener, for hennes utrettelige<br />
og mangeårige innsats for vår menighet.<br />
Ikke minst som pådriver og<br />
aktiv i menighetens Birgittaforening<br />
(dameforening) og som ansvarlig for<br />
blomstene i kirken i en lang årrekke.<br />
Knut og Karin Sissener mottok gaver og blomster fra p. Sigurd.<br />
Caritas Arendal tildelte også Karins<br />
mann, Knut Sissener del i årets frivillighetspris.<br />
Ikke minst for hans hjelp<br />
til å lage gevinster, kjøre rundt og<br />
hjelpe der det trengs.<br />
Caritas Arendal og <strong>St</strong>. <strong>Franciskus</strong> Xaverius<br />
menighet takker dere for alt<br />
dere bidrar med.<br />
Nr. 2 – <strong>2021</strong><br />
37
ST. FRANCISKUS XAVERIUS MENIGHET<br />
ANTALL MEDLEMMER - KOMMUNEOVERSTIKT PR. 15. FEBRUAR <strong>2021</strong><br />
ÅMLI KOMMUNE<br />
29<br />
FROLAND KOMMUNE<br />
TVEDESTRAND KOMMUNE<br />
151<br />
189<br />
VEGÅRSHEI KOMMUNE<br />
GJERSTAD KOMMUNE<br />
11<br />
42<br />
ARENDAL KOMMUNE<br />
1 494<br />
GRIMSTAD KOMMUNE<br />
716<br />
RISØR KOMMUNE<br />
107<br />
FYRESDAL KOMMUNE<br />
NISSEDAL KOMMUNE<br />
9<br />
19<br />
38 <strong>St</strong>. <strong>Franciskus</strong> <strong>menighetsblad</strong>
Bønnens apostolat<br />
Pavens bønneintensjoner for juli <strong>2021</strong><br />
Generell intensjon: For dialog og vennskap<br />
Vi ber om at vi må være modige og lidenskapelige skapere av dialog og vennskap<br />
i sosiale, økonomiske og politiske konfliktsituasjoner.<br />
Pavens bønneintensjoner for august <strong>2021</strong><br />
Misjonsintensjon: For Kirken<br />
La oss be om at Kirken kan motta nåde og styrke fra Den Hellige Ånd<br />
til å reformeres i lys av evangeliet.<br />
Pavens bønneintensjoner for september <strong>2021</strong><br />
Generell intensjon: Om en livsstil som bevarer miljøet<br />
Vi ber om at vi alle må ta modige valg for å skape en livsstil som er enkel og bærekraftig<br />
for miljøet, mens vi gleder oss over de unge som er så opptatt av dette.<br />
Pavens bønneintensjoner for oktober <strong>2021</strong><br />
Misjonsintensjon: Om misjonerende disipler<br />
Vi ber om at alle de døpte må engasjere seg i evangelisering og delta i oppdraget,<br />
ved å vitne gjennom et liv fylt av evangeliets kraft.<br />
Pavens bønneintensjoner for november <strong>2021</strong><br />
Generell intensjon: For mennesker som lider av depresjon<br />
Vi ber om at mennesker som lider av depresjon eller utbrenthet må finne støtte<br />
og se lyset som åpner dem mot livet.<br />
Tusen takk til Kate Dahlen<br />
Tekst og foto: p. Sigurd Markussen<br />
30. april takket vi Kate Dahlen for hennes nesten tre år som<br />
Caritaskordinator i <strong>St</strong>.<strong>Franciskus</strong> Xaverius menighet i Arendal. Det<br />
har vært spennende og flott å bygge opp Caritas Arendal sammen<br />
med Kate og vi ville ikke ha vært der vi er uten hennes utrettelige<br />
hjelp og engasjement forteller p. Sigurd Markussen.<br />
Tusen takk Kate og lykke til videre med større stilling på <strong>St</strong>. <strong>Franciskus</strong><br />
skole.<br />
Nr. 2 – <strong>2021</strong><br />
39
Informasjon om kirkens forskjellige<br />
grupper samt kontaktdetaljer til lederne<br />
<strong>St</strong>aben (ansatte)<br />
(arendal@katolsk.no)<br />
Sogneprest – p. Sigurd Markussen 37 00 22 01 (trykk 2)<br />
Menighetssekretær – Beata Matych 37 00 22 01 (trykk 1)<br />
Caritas Koordinator – Juliana Gerardo 37 00 22 01 (trykk 4)<br />
Vaktmester – Rune Ellefsen<br />
Caritas Arendal Infosenter<br />
Rådgiver – Pawel Matych 37 00 22 01 (trykk 5)<br />
Konsulent – Juliana Gerardo 37 00 22 01 (trykk 4)<br />
Menighetsråd<br />
Leder – Roxana Smetan Løken (975 77 804)<br />
Nestleder – Sylwia Glazik (991 05 669)<br />
Finansrådet<br />
Leder – p. Sigurd Markussen (37 00 22 01)<br />
Medlemmer: Beata Matych, Jan Erik Løken, Janet<br />
Skaalvik<br />
Caritas Arendal<br />
<strong>St</strong>yreleder – Hans Petter Asser (906 96 617)<br />
Ministranter<br />
p. Sigurd Markussen (37 00 22 01)<br />
Lektorer<br />
Ansvarlig – Jan Erik Løken (906 31 651)<br />
Kor<br />
Leder – Tor Livar Grude (404 16 424)<br />
Polsk Kor<br />
Leder – Marta Tryzna (998 76 756)<br />
Blomster i kirken<br />
Leder – Karin Sissener (971 50 090)<br />
Kirkerydding og vask<br />
Ansvarlig – Juliana Gerardo (40 59 66 11)<br />
Konfirmasjonsundervisning<br />
Leder – p. Sigurd Markussen (37 00 22 01)<br />
Kontaktperson – Beata Matych (37 00 22 01)<br />
Katekese<br />
Leder – p. Sigurd Markussen (37 00 22 01)<br />
Kontaktperson – Beata Matych (476 65 635)<br />
Kirkekaffe grupper<br />
Caritas <strong>St</strong>yre – v/Juliana Gerardo (40 59 66 11)<br />
Kirkeverter<br />
Caritas <strong>St</strong>yre – v/Juliana Gerardo (40 59 66 11)<br />
Katolsk Forum<br />
Kontaktperson – Anne Marie Graver (917 29 906)<br />
I tillegg Tor Livar Grude (404 16 424)<br />
Birgitta Forening<br />
Leder – Karin Sissener (971 50 090)<br />
<strong>St</strong>. Jude Chaplaincy<br />
Kontaktperson – Janet Skaalvik (414 99 472)<br />
Ser du noe som ikke stemmer, ta gjerne kontakt med menighetskontoret (Beata 37 00 22 01).<br />
40 <strong>St</strong>. <strong>Franciskus</strong> <strong>menighetsblad</strong>
Lektorliste år B<br />
(År C starter 28. november)<br />
Vi henviser fra nå av til sidetallene i den nye utgaven av messeboken (2. utgaven fra 2011).<br />
13. juni 11. søndag i det alminnelige kirkeår. Messeboken side 518 Karen Folgen<br />
20. juni 12. søndag i det alminnelige kirkeår. Messeboken side 527 Karin Sissener<br />
27. juni 13. søndag i det alminnelige kirkeår. Messeboken side 535 Pawel Matych<br />
4. juli 14. søndag i det alminnelige kirkeår. Messeboken side 544 Helga Lid Ball<br />
11. juli 15. søndag i det alminnelige kirkeår. Messeboken side 553 Ingrid Fløistad<br />
18. juli 16. søndag i det alminnelige kirkeår. Messeboken side 562 Toril Raumanni<br />
25. juli 17. søndag i det alminnelige kirkeår. Messeboken side 570 Dineke Heck Tingstveit<br />
1. august 18. søndag i det alminnelige kirkeår. Messeboken side 579 Hans Christian Lunder<br />
8. august 19. søndag i det alminnelige kirkeår. Messeboken side 587 Per <strong>St</strong>abell<br />
15. august Jomfru Marias opptagelse i himmelen. Messeboken side 939 Jan Erik Løken<br />
22. august 21. søndag i det alminnelige kirkeår. Messeboken side 604 Ingrid Fløistad<br />
29. august 22. søndag i det alminnelige kirkeår. Messeboken side 613 Karen Folgen<br />
5. september 23. søndag i det alminnelige kirkeår. Messeboken side 621 Karin Sissener<br />
12. september 24. søndag i det alminnelige kirkeår. Messeboken side 629 Pawel Matych<br />
19. september 25. søndag i det alminnelige kirkeår. Messeboken side 639 Helga Lid Ball<br />
26. september 26. søndag i det alminnelige kirkeår. Messeboken side 647 Ingrid Fløistad<br />
3. oktober 27. søndag i det alminnelige kirkeår. Messeboken side 657 Toril Raumanni<br />
10. oktober 28. søndag i det alminnelige kirkeår. Messeboken side 665 Tadeusz Lisiecki<br />
17. oktober 29. søndag i det alminnelige kirkeår. Messeboken side 673 Dineke Heck Tingstveit<br />
24. oktober 30. søndag i det alminnelige kirkeår. Messeboken side 682 Hans Christian Lunder<br />
31. oktober 31. søndag i det alminnelige kirkeår. Messeboken side 690 Per <strong>St</strong>abell<br />
7. november 32. søndag i det alminnelige kirkeår. Messeboken side 699 Helga Lid Ball<br />
14. november 33. søndag i det alminnelige kirkeår. Messeboken side 708 Pawel Matych<br />
21. november<br />
Kristi Kongefest. Siste søndag i kirkeåret.<br />
Messeboken side 747<br />
Jan Erik Løken<br />
28. november 1. søndag i advent. Messeboken side 88 Ingrid Fløistad<br />
5. desember 2. søndag i advent. Messeboken side 97 Helga Lid Ball<br />
12. desember 3. søndag i advent. Messeboken side 105 Dineke Heck Tingstveit<br />
19. desember 4. søndag i advent. Messeboken side 113 Jan Erik Løken<br />
Nr. 2 – <strong>2021</strong><br />
41
Tekst og foto: p. Sigurd Markussen<br />
Årsmøte i Caritas Arendal<br />
Caritas Arendal avholdt sitt årsmøte søndag 9. mai. På grunn av koronasituasjonen og smittever<strong>nr</strong>egler,<br />
ble det et litt amputert møte, men alle sakene ble behørig behandlet og et nytt styre ble valgt for to år,<br />
frem til årsmøte i 2023.<br />
Det nye styret består av Hans Petter Asser, Monika Praljak, Marie <strong>St</strong>røm Olsen, Tekali Weldehawariat og<br />
Divina Halvorsen. <strong>St</strong>yret vil konstituere seg selv på styremøte 9. juni.<br />
Vi takker Sissel Golding og Brigitte Nsabimana som nå går ut av styret og ønsker det nye styret lykke til.<br />
Vaksineinformasjon på mange språk<br />
Kate Dahlen fra Caritas Arendal som spiller inn informasjonsvideo på engelsk. Produsent Bruno Maddaleno til høyre i bildet.<br />
Caritas Arendal mottok øremerkede midler fra Integrerings og mangfoldsdirektoratet i vinter for å bidra<br />
med informasjon koronasituasjonen.<br />
I samarbeid med Arendal kommune, helsestasjonen, Arendal Voksenopplæring, Innvandrerrådet i<br />
Arendal kommune, laget vi en YouTube film på 8 ulike språk, der vi informerte om Arendal kommunes<br />
vaksineprogram.<br />
Alle filmene finner du på YouTube ved å søke opp Caritas Arendals egen YouTubekanal. Språkene vi har<br />
produsert informasjon på er som følger. Norsk, polsk, litauisk, engelsk, dari, arabisk, somali og tyrkisk.<br />
42 <strong>St</strong>. <strong>Franciskus</strong> <strong>menighetsblad</strong>
Livets gang<br />
Dåp<br />
24. april Margrethe FARANSO<br />
15.mai Romy Irene MAIER<br />
Raik Florian MAIER<br />
Ektevigsel<br />
1. mai <strong>2021</strong><br />
Monika PRALJAK og Jakob Michael VOIGT<br />
Tvillingene Romy Irene og Raik Florian ble døpt lørdag<br />
15. mai. På grunn av koronapandemien er dåpen blitt utsatt flere<br />
ganger, i dag ble det dåp med livestreaming til Tyskland, der<br />
begge foreldrene har sine familier.<br />
Opptakelse i kirkens<br />
fulle fellesskap<br />
19. mars <strong>2021</strong> Kurt Moritz HOMME<br />
– opptatt i <strong>St</strong>. Teresia kirke i Hønefoss<br />
11. mai <strong>2021</strong> Anlaug Seljåsen STABELL<br />
R.I.P.<br />
15. mars <strong>2021</strong> Lena HOPEK<br />
født 15. mars <strong>2021</strong><br />
10. april <strong>2021</strong> Morta PETKUTE<br />
født 10. april <strong>2021</strong><br />
16. mai <strong>2021</strong> Elin Helene SISSENER<br />
født 29. oktober 1975<br />
Cafe Victor i Pollen – Arendals hjerte<br />
kakebakeripaengene@gmail.com<br />
Telefon: 40573951<br />
Konditor Jolanta Gierszal<br />
Nr. 21 – <strong>2021</strong><br />
43
Returadresse:<br />
<strong>St</strong>. <strong>Franciskus</strong> Xaverius menighet, Kirkebakken 19, 4836 Arendal<br />
Liturgisk utstyr<br />
Tekst og foto: Jan-Erik Løken<br />
Denne gangen har turen kommet til å vise frem et utvalg av de grønne messehaglene vi har i kirken vår. Grønn farge brukes i det<br />
alminnelige kirkeåret og er derfor den liturgiske fargen som er mest brukt.<br />
Denne viser et såkalt Y-kors som gjerne<br />
kalles et gaffelkors eller røverkors. Gaffelkors<br />
eller Ypsilonkors (etter den greske<br />
bokstav Y, ypsilon) passer særlig godt på<br />
messehagler. Det finnes i to hovedformer,<br />
med og uten strek midt i Y’en. Det er eksempler<br />
på at gaffelkorset kan tolkes som<br />
et uttrykk for treenigheten<br />
Denne messehagelen er heller<br />
ikke så ofte å se lengre. Jeg<br />
mener at den var en del i bruk<br />
mens p. Arne Fjeld o.p var vår<br />
sogneprest. Den har minimalt<br />
med utsmykninger men viser et<br />
stort gresk kors på den grå bakgrunnen<br />
som skiller de grønne<br />
delene.<br />
Denne messehagelen er ikke så ofte i<br />
bruk. Den har en flott tilhørende stola<br />
med symboler. Symbolene er fisker og<br />
små kors som kalles innvielseskors. Korsene<br />
er omkranset av en ring som er et<br />
evighetsmerke. I sentrum av messehagelen<br />
sees også et Georgskors. Dette korset<br />
er utformet som et likearmet kors som<br />
tydelig smalner innover mot midten, men<br />
uten malteserkorsets spisser ytterst.<br />
Denne er nærmest som en raritet<br />
i sakristiet å regne. Tviler<br />
på at den har vært særlig i bruk.<br />
Det er litt vanskelig å bedømme<br />
hva symbolene i stoffet er. Det<br />
ligner mest på fjær, men det gir<br />
lite mening. Muligens kan det<br />
være en blomst og i så tilfelle<br />
være en rose eller påskelilje?<br />
Denne messehagelen hører til et sett som<br />
ble funnet ubrukte på øverloftet i prestegården<br />
etter at pastor Littlewood døde.<br />
De ble straks populære og tatt mye i bruk,<br />
særlig den grønne. Den er ikke så ofte i<br />
bruk nå for tiden siden p. Sigurd som regel<br />
bruker sine egne messehagler. Den er<br />
utsmykket med ringkors eller keltisk kors.<br />
Ringkors eller keltisk kors er et gresk kors<br />
med en sirkel rundt korsets sentrum. Er<br />
brukt i forbindelse med både minnesmerke<br />
og gravmonumenter. Utbredelsen har<br />
vokst i takt med den økte interessen for<br />
keltisk religiøsitet. Finnes i mange varianter.<br />
Så har vi kommet til den siste<br />
for denne gang. Fargen er mer<br />
lysegrønn enn på de øvrige. På<br />
baksiden ser vi to symboler.<br />
De er begge symboler på treenigheten.<br />
Tre ringer som griper<br />
inn i hverandre er også et trenighetssymbol.<br />
Når kjernen av<br />
dem ses isolert får man en keltisk<br />
trinitatis-knute, som også<br />
er et evighetssymbol.