Eiliv Vinje - Universitetet i Bergen
Eiliv Vinje - Universitetet i Bergen
Eiliv Vinje - Universitetet i Bergen
You also want an ePaper? Increase the reach of your titles
YUMPU automatically turns print PDFs into web optimized ePapers that Google loves.
180 KAP. 5.1<br />
ungdommen - anatrofé - som gir tilkjenne personlege karaktertrekk, f. eks. lyst til<br />
lærdom. Og så vidare 4 .<br />
Det andre kriteriet peiker ut eigenskapar som ikkje finst eksklusivt i det<br />
paradokse enkomiet. Derfor må dette kriteriet nødvendigvis omfatta eit stort tilfang<br />
av tekstar og teksttypar, der det paradokse enkomiet bare utgjer éi gruppe. Her er<br />
nokre eksempel på korleis faglitteraturen peiker på likskapstrekk mellom det<br />
paradokse enkomiet og andre former.<br />
Henry Knight Miller samanliknar det paradokse enkomiet med apologien.<br />
Apologien har strategisk og retorisk eit anna siktemål og den manglar topoi frå<br />
enkomiet. Likskapen mellom formene er "the unwortiness of the subject matter". Det<br />
er også likskap mellom det paradokse enkomiet og burlesken, forstått som "the use<br />
or imitation of serious matter or manner, made amusing by the creation of an<br />
incongruity between style and subject"- dette er eit sitat frå R. P. Bond - og likeins<br />
mellom det paradokse enkomiet og skjemtande heltedikt ("mock-heroic", dvs. "a<br />
generic term for the elevation of a trifling subject in a higher style"). Det som er felles<br />
for desse ulike spesifikke formene, er "the elevation of the insignificant" og ein<br />
komikk som spring ut av dette manglande samsvaret (Miller 1956, 167).<br />
Theodore Burgess finn element frå lovtalen igjen i komedien. Det dreiar seg<br />
om likskap på to nivå. For det første eit generelt slektskap: komedien er eit paradoks<br />
"in its very foundation". "The typical plan of a comedy of Aristophanes has been thus<br />
outlined: 'The protagonist undertakes in all apparent seriousness to give a local<br />
habitation and a body to some ingenious, airy speculation or bold metaphor' "<br />
(Burgess 1902, 162). For det andre inneheld komedien fragment av det paradokse<br />
enkomiet. Burgess brukar Aristofanes' Hvepsene - nærmare bestemt sekvensen 548-<br />
630 - som eksempel. Her er det bl.a. ein burlesk lovtale over dommaren og dei<br />
frynsegodene embetet hans gir; han er omsverma av notabilitetar som bukkar og<br />
skrapar for han og som gir bestikkelser. "Hvis en fløjtespiller vinder en sag, er det<br />
skik at han kvitterer med et passende akkompagnement, mens vi forlader lokalet<br />
[…]. Når folkeforsamlingen sender os en sag, er der altid et forslag med om at vi skal<br />
holde fri resten af dagen, når vi har dømt" (Aristofanes Hvepsene 578-600). Stykket<br />
inneheld også parodi på lovtale over Athen og athenarar.<br />
4 Aptonius laga eit utbrodert system av hovudtopoi med undergrupper, jfr. Burgess 1902, 120;<br />
Burgess samanfattar den personlege lovtalen i åtte hovudtopoi, jfr. Burgess 1902, 122-27; Aristoteles<br />
ramsar i fleng opp slike topoi i Retorik I.V.4 og utdjuper dei i det følgjande. Perikles' gravtale gir<br />
eksempel på bruk av slike topoi, jfr. Thukydid, Peloponneserkrigen 2.35-46. Og Platons dialog Menexenos<br />
gir eksempel på parodisk bruk av sjangeren, jfr. Lockwood 1996, 101-69.