Unikum februar 2018
Create successful ePaper yourself
Turn your PDF publications into a flip-book with our unique Google optimized e-Paper software.
Studentavisen for Agder GRATIS | Februar <strong>2018</strong><br />
Utforsker livsfarlig<br />
dop for å pugge bedre<br />
“<br />
Det funket fett, men jeg<br />
fikk voldsomt migrene og<br />
mistet matlysten.<br />
Kvinne, 19 år<br />
Endringer i kantina i makt over pensumlister i netthets i Student bucket list i Nesten påkjørt i Husleiejuss
Leder<br />
Innhold<br />
Valgkomiteens hegemoni<br />
Hvem skal få lov å representere studenter i våre viktigste styrer, råd og<br />
utvalg? De erfarne, de frimodige, de nytenkende eller de offensive.<br />
Det hviler selvsagt ikke noe motsetningsforhold mellom disse egenskapene.<br />
Likevel var det et viktig spørsmål som <strong>Unikum</strong>s skribent Bastian Wiik stilte i desemberutgaven<br />
av dette magasinet. Nemlig hvilke egenskaper som skal vektes<br />
når noen velges inn, mens andre velges bort.<br />
Diskusjonen ble utløst etter at innstillingen til studentrepresentanter i universitetsstyret<br />
ble kjent. Valgkomiteen gikk for kontinuitet, og innstilte de som<br />
allerede satt der: Christine Alveberg og Kjetil Nyjordet. Spennende emner som<br />
Theodor Helland, Ingvild Sommerfelt og Robin Amir Moudnib nådde ikke opp.<br />
STA-leder Kai Steffen Østensen og medlem i valgkomiteen, Kim Richard Henden<br />
Klem, engasjerte seg begge i debatten, hvor de proklamerer viktigheten av å<br />
kjenne til sakene, prosessene og menneskene. Noe de har rett i. Mye av årsaken<br />
til at studentenes makt er så lav som den er, skyldes at hyppige utskiftninger<br />
gjør at man sjelden rekker å etterlate seg et politisk fotspor. Der ansatte gjerne<br />
velges for fire eller seks år, velges studenter kun for ett år av gangen. Østensen<br />
sa det selv slik:<br />
“Selv om det er kjipt at erfarne får gjenvalg, er det også gunstig for studentene<br />
på UiA fordi det gir kontinuitet og studenter som kjenner til sakene som<br />
diskuteres. Det går selvsagt en grense, men jeg vil påstå at kjennskap til sakene<br />
noen ganger trumfer årlig utskiftning – uavhengig av nye perspektiver eller<br />
ikke.”<br />
Det bør ikke hvile noen tvil om at de representantene som velges, må være<br />
dem som kan gjøre den beste jobben for oss studenter (ikke seg selv). Hvem<br />
som har gjort seg fortjent til en posisjon er derfor uvesentlig. Om man har sittet<br />
i vervet tidligere må man i enda større grad enn resterende kandidater kunne<br />
dokumentere at man har gjort en særskilt god jobb. Kontinuitet er i seg selv<br />
ingen egenskap dersom resultatene uteblir.<br />
Grå, men trygg. Slik virket innstillingen til UiA-styret for oss som følger studentpolitikken<br />
utenfra. Valgkomiteens kjennskap til kandidatene trumfer helt<br />
klart vår. De har gjennomført nøye vurderinger og intervjuer med samtlige kandidater.<br />
Opplevelsen fra tilskuerplass er likevel at den føyer seg inn i et mønster<br />
hvor valgkomiteer på UiA ikke velger å se helhetlig på hvem som innstilles.<br />
Spredning i kjønn, studieretning, alder, egenskaper og nasjonalitet er etter<br />
mitt skjønn avgjørende når mandatet er å være samtlige studenters representant.<br />
Å se bort fra helhetlig representasjon, og heller telle plusser og minuser<br />
på hver enkelte kandidat, mener jeg har negative ringvirkninger for de ganske<br />
ulike studentene man blir valgt til å representere.<br />
Når valgkomiteen heller ikke tar stilling til at mannen de innstilte, også sitter<br />
som leder i SiA-styret, altså en gedigen interessekonflikt, er det grunn til å<br />
spørre oss om det er slik valgkomiteer skal jobbe i fremover. Den samme tanken<br />
fikk jeg i sommer da tre faste og to (av tre) varaer som ble innstilt til læringsmiljøutvalget,<br />
alle hadde samme kjønn.<br />
<strong>Unikum</strong> mener at valgkomiteer må tenke helhetlig. At det ikke finnes rom<br />
for å droppe enkelte aspekter når listen settes opp. En innstilling bør være gryteklar<br />
anbefaling. Ikke en kladd.<br />
(For dem som måtte lure: Studentparlamentet trosset innstillingen, og valgte<br />
Robin Amir Moudnib til universitetsstyret.)<br />
4<br />
6<br />
7<br />
8<br />
10<br />
12<br />
14<br />
16<br />
20<br />
21<br />
22<br />
Endringer i kantina<br />
Nesten påkjørt på sykkel<br />
Vil bli NSO-leder<br />
Hvem skal bestemme pensum?<br />
Studentnytt<br />
Husleiejuss<br />
Fantastiske forelesere: Michael John Prince<br />
Puggedop inntar lesesalene<br />
Lær oss språk + månedenes ord<br />
STA: Ansvaret er vårt<br />
Misforståelser om feminisme<br />
23 Netthets og negativ frihet<br />
25 Kulturkalender + <strong>Unikum</strong> digger<br />
26 Dødsdømt forlag lever<br />
27 Oppskrift: Torsk<br />
28<br />
30<br />
Student bucket list<br />
The triumph of engineers<br />
Matias Smørvik<br />
redaktor@unikumnett.no<br />
911 45 962<br />
UTGITT AV: Studentavisen <strong>Unikum</strong>, ved Universitetet i Agder<br />
POSTADRESSE: Serviceboks 422, 4604 Kristiansand S<br />
BESØKSADRESSE: Gimlemoen 24, 4630 Kristiansand S<br />
ORG.NR.: 984 544 677<br />
TELEFON: 911 45 962<br />
EPOST: red@unikumnett.no<br />
NETTSIDE: unikumnett.no<br />
TWITTER: twitter.com/unikumnett<br />
Facebook: facebook.com/studentavisenunikum<br />
Publisert <strong>februar</strong> <strong>2018</strong><br />
Utgave nummer 2<br />
<strong>Unikum</strong> er studentavisen ved Universitetet i Agder og andre<br />
institusjoner tilknyttet Studentsamskipnaden i Agder. Avisen er<br />
politisk og religiøst uavhengig, og blir drevet på frivillig basis.<br />
<strong>Unikum</strong> følger Vær Varsom-plakaten og redaktørplakaten. Føler<br />
du deg urettferdig behandlet eller på noen måte uriktig fremstilt<br />
av <strong>Unikum</strong>, ber vi deg kontakte redaksjonen.<br />
Redaksjon:<br />
Ansvarlig redaktør :<br />
Matias Smørvik<br />
Redaktører:<br />
Mia Wright, Odd Magne Vatne, Kamilla Josefine<br />
Rudberg<br />
Grafisk ansvarlig:<br />
Vera Baklanova<br />
Forside:<br />
Magnus Hanserud Ljøstad<br />
Journalister/Skribenter:<br />
Nora Nussle Torvanger, Kristian Tyse Nygård, Roar<br />
Frivold Skotte, Franz Rose Bengtson, Katrine<br />
Tveito, Miriam Ormøy Ibsen, Mats Sauro Høimyr,<br />
Christian Aarstad, Sofie Søndergaard Klit, Thea<br />
Gvalia, Johannes Ward Heimdal, Åsmund Mjåland,<br />
Phally Long Prum, Daniel Hubner, Bastian Wiik,<br />
Aida Mahmody, Mia Wright, Didrik Rud, Pål<br />
Øymoen, Levi Jansen, Signe Seim Vestrheim, Lars<br />
Jørpeland<br />
GJESTESKRIBENTER:<br />
Kai Steffen Østensen, Jacob Haugmoen Handegard, Daniel<br />
Helland<br />
Fotografer:<br />
Tobias Hole Aasgaarden, Didrik Rud, Hanne Klingenberg,<br />
Magnus Hanserud Ljøstad, Yeonjae Kim, Didrik Eliassen<br />
Illustratører:<br />
Camilla Rennesund, Thea Gvalia, Asbjørn Oddane<br />
Gundersen, Odd Magne Vatne<br />
DESKEN:<br />
Vera Baklanova, Sofie Søndergaard Klit, Thea Gvalia, Ida<br />
Elise Andersen, Mahamed Salad, Jorge Prieto<br />
KORREKTUR:<br />
Odd Magne Vatne<br />
DAGLIG LEDER:<br />
Saif Khan<br />
Trykking:<br />
Bjorvand & Co<br />
Opplag:<br />
1200<br />
<strong>februar</strong> <strong>2018</strong> unikum nr 2 3
Endringar i Noreg si<br />
beste studentkantine<br />
Tekst: Signe Seim Vestrheim<br />
Foto: Yeonjae Kim<br />
Seks år på rad har Kafé Kampus blitt kåra til landet si beste studentkantine.<br />
Med eit slikt godt rykte - kvifor gjere endringar i kantina?<br />
4 UIA-budsjettet
Nye endringar som vart sett i gang frå og med studieoppstart i januar<br />
inkluderer at det ikkje lenger er servering av mat etter klokka 16, medan<br />
ein før kunne kjøpa middag fram til klokka 17. Ei anna endring som er<br />
gjort er at det no ikkje lenger finst eit middagstilbod der ein kan velje<br />
seg ut ein rett på ein meny for ein gitt pris, men i staden kan ein velje<br />
kva matrettar- og kor mykje ein vil ha av kva rett i ei buffetordning.<br />
Prisen kan ein også no regulere sjølv, då ein tek den mengda ein vil ha<br />
for 16,90 kr pr. hekto. Studentane har ulike meiningar om den nye ordninga,<br />
som kjøkkensjef og leiar for kantinedrifta gjerne vil høyra for å<br />
kunne gjere kantina best mogleg eigna for studentar.<br />
Etter etterspurnad frå STA om å få middag på vekt i staden for faste<br />
menyar, tok leiinga for kantina desse ynskja med seg for å lage ei kantineordning<br />
som studentane ville ha. Kjøkkensjef Jette Kristensen og<br />
leiar for kantinedrifta, Jon Egil Andersen, meiner nemleg at kantina<br />
skal vera det beste moglege tilbodet for studentar. Kristensen hevdar<br />
også at ein like viktig grunn til at dei no er gått over til buffetordninga<br />
”plukk og miks” er erfaringa dei har hatt med matsvinn. Kristensen<br />
meiner det er meir miljøvenleg at studentane sjølv forsyner seg med<br />
den matmengda dei vil ha.<br />
Olea (20) og Linn-Katrin (20), som begge studerer samfunnsplanlegging,<br />
er nøgde med den nye kantineordninga, og tykkjer det er fint med<br />
ei forandring. Dei er begge to særs nøgde med at ein no kan plukka og<br />
miksa den maten ein sjølv ynskjer, og ser på det som eit stort pluss for<br />
miljøet at ein no forhåpentlegvis kastar mindre mat. Det einaste dei ser<br />
kan vera utfordrande for somme med buffetordninga er at det fort kan<br />
verta meir stress som kjøpar når ein plutseleg må plukke og mikse sjølv<br />
samstundes som ein må tenke på kor mykje det kjem til å koste. Dette<br />
seier også musikkstudenten Sindre (23) seg einig i. Han meiner at det<br />
var enklare før, ettersom ein kunne velje seg ein rett og vite akkurat<br />
kva rett ein fekk for den bestemte prisen på menyen. Kjøkkensjef Kristensen<br />
ser poenget til studentane, men seier at det er ein tilvenningssak<br />
som truleg kjem til å lønna seg. Kristensen har forståing for at studentar<br />
fort kan gå på ein smell med tanke på mengde og pris dei fyrste gongane<br />
dei tek i bruk buffeten og vil gjerne ta omsyn til dette, men meiner<br />
også at når ein lærer seg å porsjonera riktig vil dette ha ein sunn effekt<br />
på både lommeboka og miljøet.<br />
Fleire studentar meiner den nye opningstida er problematisk ettersom<br />
mange sluttar i forelesingar klokka 16 og rekk difor ikkje å nytte seg av<br />
middagstilboda i kantina. Til dette svarar kantineleiar Jon Egil Andersen<br />
at opningstidene er ei tilpassing som er gjort etter at dei over lenger<br />
tid har opplevd mindre pågang i kantina så seint på dagen. Jette Kristensen<br />
legg også til at sidan dei ynskjer at kantina skal vera eit tilbod<br />
som er mest mogleg ”inn i tida” og best tilpassa studentar har dei valt<br />
å kutte ut middagstilbodet, sidan dei ser at studentar ofte synest det er<br />
for tidleg å eta middag før klokka 17. Eit alternativ til dei som ynskjer<br />
å ete middag på universitetet er å kjøpe varm mat i kiosken, som også<br />
har fått eit utvida mattilbod og er ope til kl. 18. Kristensen ber også alle<br />
hugse på at i eksamenstida vert det sjølvsagt lengre opningstider for å<br />
tilpasse studentane sine behov.<br />
Musikkfaglærarstudentane Ingrid (22) og Ida (22) meiner maten framleis<br />
er god i kantina, og synest det er fint at ein kan velje ulike rettar.<br />
Det dei derimot ser på som ei utfordring er å vera allergikar når ein<br />
skal plukke og mikse mat i buffeten. Kjøkkensjef Kristensen er einig<br />
i at dette kan vera ei stor utfording når ein skal forsyne seg frå ein<br />
buffet. Dette er noko som kanskje var enklare når ein kunne bestille<br />
ein bestemt rett som ein visste var allergifri, utan å bekymra seg for<br />
om reiskap vart flytta mellom dei forskjellige rettane. Det er også noko<br />
som vil bli fylgt med på om det skulle verta eit stort problem. Jette Kristensen<br />
og Jon Egil Andersen tek gjerne i mot tips, meiningar og idear<br />
om kantina, ettersom målet ikkje er å gå i overskot, men å ha ei kantine<br />
som er det beste moglege tilbodet for studentar. <br />
<strong>februar</strong> <strong>2018</strong> unikum nr 2 5
Tekst: Matias Smørvik | Foto: Didrik Rud<br />
– Nesten kjørt ned<br />
av hissig billist<br />
UiA-student Saif Khan forteller at han var millimeter<br />
unna å bli påkjørt på universitetsaksen<br />
på vei fra UiA.<br />
Nesten-ulykken som skulle bli en skremmende start på dagen, fant sted<br />
mandag morgen, 29. januar. Klokken hadde akkurat passert 09 da Khan<br />
syklet på Østerveien i retning sentrum.<br />
- Jeg var akkurat ferdig med å trene på Spicheren, og skulle på jobb i Kristiansand.<br />
Den første strekningen syklet jeg på fortauet. Da jeg nådde nedoverbakken<br />
ved Lovisenlund skole la jeg meg ut i bilveien. Det var ingen<br />
trafikk, og jeg foretrekker å sykle på bilveien for å unngå å treffe fotgjengere,<br />
forteller Khan.<br />
Viste fingeren<br />
Kort tid etter at han hadde syklet ut i veien fikk han øye på en bil som sto<br />
parkert utenfor et boligfelt. For ordens skyld jobber Khan i studentavisen<br />
<strong>Unikum</strong> som daglig leder.<br />
har gitt. At politiet får flere meldinger fra syklister som føler seg angrepet<br />
av bilister, legger han derimot ikke skjul på.<br />
– Vi har hatt ganske mange av den type forhold. Som for eksempel at biler<br />
sneier syklister i høy hastighet eller skyter spylevæske mot dem. Særlig<br />
treningslag der syklistene kjører flere i bredden er utsatte. Det er også<br />
derfor man har kjørt mange kampanjer med blant annet Thor Hushovd og<br />
Vegvesenet. Det rare er at det bare er i Norge dette er et problem. Reiser du<br />
til Sør-Europa er situasjonen en helt annen. I Italia kan du ligge fire i bredden<br />
uten problem, der er de vant med syklister, sier Repstad.<br />
Ble skjelven<br />
Khan sier han kom greit fra hendelsen, selv om det hele var en skummel<br />
opplevelse.<br />
– Jeg ble temmelig overrasket da han dukket opp fra ingen sted. Da han<br />
nesten traff meg var jeg forbanna og etter hvert ble jeg skjelven, sier Khan.<br />
– Egentlig måtte han kjøre rundt for å komme ut på veien, men han kjørte<br />
rett over gangfeltet og mot meg. Det var nesten så han traff meg, men jeg<br />
kom meg heldigvis ut til siden. Det var veldig nære på, sier Khan.<br />
Sjåføren fulgte opp med å tute og å vise fingeren. Khan og bilisten som<br />
virket å være i 50-årene havnet så i en voldsom diskusjon om hvorvidt<br />
syklister har rett til å ta i bruk bilveien.<br />
Syklister spyles ned<br />
Etter konfrontasjonen tok Khan et bilde av bilen, som han ti minutter<br />
senere leverte på politistasjonen. Operasjonsleder John Repstad i Agder<br />
politidistrikt bekrefter overfor <strong>Unikum</strong> at de fikk en melding om uaktsom<br />
bilkjøring mandag morgen.<br />
– Politiet har vært i kontakt med begge parter. Bilisten gir en litt annen<br />
versjon av forholdet. Saken er ikke anmeldt, derfor vil ikke saken bli etterforsket.<br />
Det med at syklister ikke kan bruke er bilveien er likevel helt<br />
feil. Syklister har like mye rett på veien som bilerførere, men man må følge<br />
trafikkreglene selvfølgelig, sier Repstad.<br />
Han ønsker ikke å uttale seg nærmere om hvilken annen forklaring bilisten<br />
6 NÆR PÅKJØRT
Tekst og foto: Matias Smørvik<br />
STA-leder Kai Steffen Østensen<br />
bekrefter på sin egen<br />
Facebook-side tirsdag 31.<br />
januar at han ønsker seg det<br />
høyeste vervet i norsk studentpolitikk.<br />
Vil ha leder-vervet i<br />
Norsk Studentorganisasjon<br />
Østensen har i tre år vært en del av STA-styret ved UiA. Det første året satt<br />
han som tillitsvalgtansvarlig før han de to seneste årene har fungert som<br />
leder. På grunn av STAs valgordning kan han ikke stille til ledervervet en<br />
tredje gang, men tar altså nå fatt på et enda større verv - leder i Norsk Studentorganisasjon<br />
(NSO).<br />
– Jeg er veldig motivert for å jobbe videre for studenter. De erfaringene jeg<br />
har gjort meg som STA-leder tror jeg kan være verdifulle. Samtidig har jeg<br />
jobbet mye med politikk de siste fem årene, og føler meg komfortabel med<br />
det å potensielt være leder i NSO. Det jeg har lært meg de siste årene, tror<br />
jeg kan løfte organisasjonen, sier Østensen til <strong>Unikum</strong>.<br />
I sitt kandidatur skriver han at han har fått være med på en politisk reise<br />
han simpelthen elsker og at han nå vil jobbe for mindre frafall i høyere<br />
utdanning og være premissleverandør for viktige studentsaker, samt hvilke<br />
arbeidsplasser Norge trenger i fremtiden.<br />
Tre lange måneder<br />
Hvem som velges avgjøres på landsmøtet til NSO i Tønsberg 20.-22. april.<br />
Tidligere er det kjent at Ida Austgulen fra Høgskolen i Bergen stiller til<br />
samme verv. Sannsynligvis vil også flere lansere sine kandidaturer i løpet<br />
av de neste dagene.<br />
Kai Steffen Østensen, som under høstens stortingsvalg sto på nominasjonslisten<br />
til Arbeiderpartiet, sier han ser frem til valgkampen som venter<br />
ham.<br />
– Det blir tre lange måneder før det endelig avgjøres. Jeg ser frem til en god<br />
valgkamp hvor vi som er kandidater gjør hverandre gode. Det ligger et stort<br />
press på det å ønske seg et så stort og betydningsfullt verv, sier han.<br />
Det “politiske spillet”<br />
NSO sine landsmøter har hatt rykte på seg for å ha vært preget av politisk<br />
spill, med utstrakt lobbyvirksomhet og sammensvergelser for å oppnå posisjoner.<br />
Dette bildet tegnet også studentavisen Universitas i etterkant av<br />
fjorårets valgthriller. Østensen tror ikke et slikt scenario blir tilfelle under<br />
årets valg.<br />
- Vi har hatt en gjennomgang på valgkulturen under ledermøtene til NSO.<br />
Alle er opptatt av det skal være trygt å stille til valg, og at det handler om å<br />
finne de beste kandidatene til de ulike vervene. Det “spillet” vi har hørt om<br />
tror jeg vi i mindre grad vil oppleve i år, sier han.<br />
Han poengterer at han har flere saker han brenner for, men at han har<br />
et sterkt ønske om å gjøre avstanden mellom NSO og de lokale studentdemokratiene<br />
mindre enn hva tilfellet er i dag.<br />
- Det skjer mye bra i dag, og vi er heldige som har de tillitsvalgte vi har. Om<br />
vi kan forankre NSO sine gjennomslag i de lokale organisasjonene, kan vi<br />
stå enda sterkere som en studentbevegelse. Der har vi enda litt å gå på. Vi<br />
må legge inn støtet for å bygge gode lokale organisasjoner, sier Østensen.<br />
Om Østensen blir valgt, vil han ikke være den første kandidaten fra UiA til<br />
å inneha vervet som leder av NSO. Øyvind Berdal satt nemlig som leder i<br />
studieåret 2012/13. <br />
FEBRUAR <strong>2018</strong> unikum nr 2 7
– Uheldig at emneansvarlig<br />
bestemmer hva som skal stå på pensum<br />
Tekst: Christian Aarstad<br />
Ved flere utdanninger på UiA er det en person alene som bestemmer studentenes pensumlister.<br />
Instituttleder Hans Hodne mener det er et stort problem dersom emneansvarlig får det siste ordet<br />
når listene lages.<br />
Hvordan pensumlisten skal se ut er et vanskelig spørsmål. Utvelgelsesprosessen<br />
er forskjellig alt etter hvilken institusjon og hvilket institutt man tilhører.<br />
Forelesere og kolleger kan i enkelte tilfeller også ha økonomisk interesse i å<br />
få bøker de selv har forfattet representert på pensumlister.<br />
Ved institutt for religion, filosofi og historie på Universitetet i Agder er det et<br />
studieråd som har det endelige ordet for hvilke bøker som skal stå på pensumlisten.<br />
Dette forklarer førstelektor Andreas Aase til <strong>Unikum</strong>.<br />
- Det er jo faglærere som kommer med innspill, så må vi sende det til studierådet.<br />
Og det er<br />
de som bestemmer, forteller Aase.<br />
Emneansvarlig har makt<br />
Utvelgelsesprosessen er annerledes ved institutt for økonomi. Instituttleder<br />
Liv Bente Hannevik Friestad skriver i en e-post til <strong>Unikum</strong> at det er emneansvarlig<br />
som bestemmer, men at mange diskuterer med sine kollegaer om<br />
spørsmålet.<br />
- Når det kommer til hvilken lærebok, hvilke forskningsartikler og annen litteratur<br />
som legges opp som pensum i det aktuelle semester, så er det den<br />
emneansvarliges oppgave. Den som er emneansvarlig er ansvarlig for det<br />
faglige innholdet og nivået for emnet, og han eller hun vurderer om det<br />
finnes pensumlitteratur som er bedre og mer dekkende for innholdet i emnet<br />
enn den som ble lagt til grunn da emnet ble etablert. Emneansvarlig beslutter<br />
hvilken pensumlitteratur som skal brukes det aktuelle semesteret, skriver<br />
instituttlederen.<br />
- Ofte vil denne personen også være den som har utviklet emnet, forsker på<br />
tema relevant for emnet, er spesialist på feltet, og underviser hele eller det<br />
meste av emnet, men det er ikke alltid slik. Mange drøfter valg av pensumlitteratur<br />
for «sitt» emne med kolleger, fortsetter Friestad.<br />
- Diskusjon basert på faglige argumenter<br />
Hans Hodne mener det er et stort problem at emneansvarlig er den som har<br />
det siste ordet. Hodne fungerer til daglig som instituttleder for religion, filosofi<br />
og historie,<br />
- Problemet oppstår når den som er emneansvarlig helt og holdent selv kan<br />
bestemme hva som skal stå på pensum. Det er uheldig, sier Hodne.<br />
Hodne mener utvelgelsesprosessen ved sitt institutt er av god kvalitet. Han<br />
tenker at det ikke er noe problem at faglærerne gjerne kjenner de som sitter<br />
i studierådet.<br />
- I studierådet sitter det to ansatte fra fagmiljøet, pluss to studenter og instituttleder.<br />
Vi er et stort institutt på UiA, men forholdene er jo så små at alle<br />
kjenner alle. Hvis man vil være halvkorrupt kan man sikkert få til det hvis<br />
man vil, men det er diskusjoner basert på faglige argumenter når vi diskuterer<br />
pensumlitteraturen, forklarer Hodne.<br />
Gevinst for å skrive selv<br />
Ved institutt for religion, filosofi og historie er det en lang og stolt tradisjon<br />
for å skrive fagbøker for høyere utdanning. Hodne sier at han selv gjør det og<br />
at det er mange pensumbøker som er skrevet av folk i fagmiljøet.<br />
Når man selv skriver pensumbøker, fører dette ofte til at man utvikler seg<br />
som foreleser. Man får nye impulser, dukker ned i ulike kilder og får et<br />
nærmere innblikk i det man arbeider med.<br />
- Jeg tenker at det er veldig bra at det er noen lærere som prioriterer å skrive<br />
lærebøker. Det<br />
er naturlig at det skjer knyttet opp mot de kursene som man underviser i.<br />
Det som gir<br />
prestisje på et universitet er forskning. Det gir ikke mye goodwill eller prestisje<br />
å skrive<br />
lærebøker. Vi må være veldig forsiktige med å lage et system som tar motivasjonen<br />
fra oss som er interesserte i å skrive lærebøker, forteller Aase.<br />
Han etablerte selv Portal forlag som blant annet utga en rekke lærebøker<br />
innen høyere utdanning, frem til de i 2017 ble kjøpt opp av Cappelen Damm.<br />
- Det at jeg får anledning til å skrive lærebøker, er et av de viktigste bidragene<br />
til at jeg<br />
utvikler meg selv faglig. Mange av oss som driver mest med undervisning<br />
står i fare for å<br />
gjenta oss selv når vi foreleser. Skriver du lærebøker, må du oppdatere deg,<br />
du må ta deg<br />
sammen og lære deg noe nytt. Dette kommer studentene til gode, fortsetter<br />
han.<br />
Tjener lite penger<br />
«Legitimeres korrupsjon i akademia?» var spørsmålet Jens Lægreid stilte til<br />
leserne av Khrono 28. desember. Lægreid er leder for studentparlamentet<br />
ved UiO og er spesielt kritisk til at de emneansvarlige kan ha økonomiske<br />
interesser.<br />
11. januar kom det frem i Universitas at mangeårig emneansvarlig Ottar Hellevik<br />
har tjent et millionbeløp ved å ha boken sin på pensum siden 1970. I<br />
artikkelen kommer det frem at Cappelen oppgir at forfatteren får rundt 15<br />
prosent av inntektene fra hvert boksalg.<br />
- Akkurat det (at det er korrupsjon, journ.anm.) var et tips jeg fikk etter å ha<br />
snakket med fagkyndige. Det kan treffe innenfor korrupsjonsbestemmelser,<br />
men da blir det også en avveining om hvor mye gevinst det er snakk om.<br />
Hvis det er snakk om stor gevinst og bruk av en tillitsposisjon til å erverve<br />
seg personlig gevinst, så kan det være innenfor å drøfting det. Korrupsjonslovgivningen<br />
i Norge er veldig bred, så det blir rettspraksis som må fange<br />
opp vurderingene. Det er ikke gjort noen lignende vurdering slik jeg har<br />
sett og jeg har ikke kompetanse til å ta den vurderingen selv, sier Lægreid<br />
til <strong>Unikum</strong>.<br />
Aase sier selv at han bare har skrevet et hefte som studentene får. Han holder<br />
nå på med en lærebok om globaliseringens historie. I denne sammenheng<br />
skal Aase skrive en forfatterkontrakt som gjør det mulig å tjene penger. Han<br />
skal foreslå boken som pensum.<br />
- Han som har skrevet denne artikkelen har et litt konspiratorisk utgangspunkt.<br />
Han ser ikke<br />
det positive i at vi som jobber på en forskningsinstitusjon også bruker tid på<br />
å skrive<br />
lærebøker. Og det ville jo vært rart om vi ikke skrev lærebøker i det som vi<br />
underviser i. Hvis<br />
du ikke har lov til å ha egne bøker på egne pensumlister, så synes jeg det ville<br />
vært ganske<br />
merkelig. Når han antyder at lærebokforfattere tjenester masse penger, så er<br />
ikke det sant<br />
for det store flertallet, sier Aase, som forteller at det kun er omtrent fem<br />
prosent av lærebokforfatterne som tjener gode penger.<br />
Det er både økonomiske og faglige faktorer i spill her. De økonomiske, som<br />
Lægreid er mest kritisk til, og de faglige i at det kan behefte maktposisjoner<br />
og skape et ensformig perspektiv når faglærer har sin ene bok på pensumlisten.<br />
Siste ord om temaet er neppe sagt. <br />
8 hvem skal bestemme pensum?
Foto: Yeonjae Kim<br />
Spiste 81.000 retter på en uke<br />
Rekordmange tok til Kristiansands restauranter under årets “spis uteuka”.<br />
Hos mer en 50 spisesteder var det mulig å spise en rett for enten 100, 125<br />
eller 150 kroner. I år (<strong>2018</strong>) ble det satt ny rekord med 80.936 solgte retter.<br />
Det er nøyaktig 40 flere enn i fjor.<br />
Henning Ross Vestavik, prosjektleder for «Spis Ute Uka» sier at han har lagt<br />
merke til at det blir større og større andel studenter som benytter seg av<br />
matfesten, som tidligere het «Spis for 100». Han er overbevist om at et slikt<br />
tiltak virker forlokkende på studentene.<br />
– Med Palmesus og alt vi kan by på i Kristiansand, er det blitt en attraktiv<br />
by å bo i. «Spis Ute Uka» startet vi med for å få litt action i serveringsbransjen<br />
i det som før var den stilleste uka i <strong>februar</strong>. Nå har det endt opp med at<br />
det er 17.mai hver dag i byen, sier han til <strong>Unikum</strong>.<br />
Viktig seier for Kunstsiloen<br />
Prosjektet tok et langt steg mot å bli realisert da Vest-Agder sa ja til<br />
å gi 25 millioner kroner til utbygging av kulturhuset.<br />
Dermed er den siste av de offentlige finansieringspostene på plass. Arbeiderpartiet<br />
kunne i realiteten velte prosjektet da saken ble behandlet<br />
hos Fylkestinget 13. <strong>februar</strong>. Aps Randi Øverland hadde foreslått en alternativ<br />
finansieringsplan, som fikk en nokså lunken mottakelse blant de<br />
andre aktørene. En intern uenighet i partiet gjorde at representantene i<br />
partigruppa fikk stemme fritt, noe som endte med seier til Kunstsiloen og<br />
nei til den alternative finansieringen.<br />
– Det er en gledens dag når fylkestingene med så stort flertall vedtar å<br />
støtte prosjektet. Dette er en viktig milepæl selv om det er mye arbeid<br />
som gjenstår, sa ordfører Harald Furre (H) til Fædrelandsvenen da saken<br />
var vedtatt.<br />
– Hvor kan sultne studenter få mest mat for pengene?<br />
– Jeg tenker at Snadderkiosken har et kjempetilbud med burger, brus og<br />
ventepølse. Der blir man garantert mett, sier Vestavik, og legger til at Snadderkiosken<br />
er en klassiker i byen som alle nye studenter bør oppleve.<br />
Erfaringsmessig er det de største restaurantene, Mother India, Hos Naboen<br />
og Slakter Sørensen, som opplever mest trykk. I fjor serverte de mat til<br />
5000 mennesker i løpet av uka.<br />
– Det er tøff konkurranse i byen nå, med mange aktører på banen. Jo bedre<br />
jobb de gjør, jo enklere er det å få til at kundene kommer tilbake igjen,<br />
forteller han.<br />
Stor undersøkelse vil vite<br />
hvordan du har det<br />
I starten av <strong>februar</strong> ble Studentenes helse- og trivselsundersøkelse<br />
(SHoT) <strong>2018</strong> sendt ut til alle norske studenter under 35 år. Undersøkelsen<br />
spør om en rekke temaer knyttet til studenters helse og trivsel, som<br />
psykisk helse, trakassering og mobbing. Den forrige ble gjennomført i<br />
2016.<br />
10 studentnytt<br />
Foto: Yeonjae Kim<br />
Resultatene fra undersøkelsen blir ofte sitert i politiske diskusjoner,<br />
samtidig som at den skal legge grunnlaget for helsehjelp til studenter.<br />
Tirsdag 13. <strong>februar</strong> var det 17.000 studenter som hadde svart på undersøkelsen,<br />
noe som tilsvarer 10,6 prosent av de spurte. Kommunikasjonssjef<br />
i Sammen, Marita Monsen, mener det tallet er lavt.<br />
– Vi ser vi må gjøre en innsats for å få flere studenter til å svare, sier hun<br />
til studentavisen Studvest.<br />
De gjør nå det de kan for å øke svarandelen.<br />
– Vi har både sendt live på Facebook og stått på stand på studentsenteret<br />
for å synliggjøre undersøkelsen. «Helsesista» har også snakket om den<br />
på Snapchat-kontoen sin, forteller Monsen.
Studentnytt<br />
Tekst: Matias Smørvik og Kamilla Rudberg<br />
Foto: Elisabeth Rafshol<br />
<strong>Unikum</strong> på Snapchat<br />
Studentavisen <strong>Unikum</strong> gjør sin debut på appen Snapchat. Legg oss til<br />
dersom du vil følge <strong>Unikum</strong>s arbeid fra innsiden.<br />
Det er også mulig å følge oss på Facebook, Instagram og unikumnett.<br />
no. I tillegg kan du abonnere på en rekke podkaster.<br />
2300 studenter lurte<br />
Lånekassen - må betale<br />
Bor du hos foreldrene dine har du ikke krav på lån og stipend på linje<br />
med studenter som bor i for seg selv. I likhet med fjoråret har Lånekassen<br />
gjennomført en stikkontroll for å avdekke fusk. Der ble til sammen<br />
2300 studenter tatt i juks.<br />
Lånekassen sier til studentavisen Universitas at studenter forsøkte å<br />
jukse seg til hele 36 millioner i løpet av 2017. Det betyr at 2321 studenter<br />
må belage seg på et enda større studielån enn de kanskje hadde sett<br />
for seg. Den vanligste straffen er at stipend-andelen blir omgjort til lån.<br />
– Å gi uriktige opplysninger til Lånekassen for å få et stipend de ikke har<br />
rett til, er misbruk av samfunnets velferdsgoder, sier Kristine Eilertsen,<br />
utviklingsdirektør i Lånekassen, til Universitas.<br />
– Vi ser at andelen ligger jevnt på 4-5 prosent. De aller fleste studenter<br />
er ærlige, og det er vi veldig glad for. Bokontroller er et tiltak for å forebygge<br />
misbruk av ordningen med utdanningsstipend. Det er viktig at<br />
samfunnets velferdsordninger ikke misbrukes, og studiestøtte skal gå<br />
til de som har rett på det, sier Eilertsen.<br />
Parkeringsavgift snart på plass<br />
Fra og med mars skal det ikke lenger være mulig å parkere gratis ved<br />
campus Kristiansand. Det skriver UiA på sine nettsider.<br />
Det er godt over et år siden universitetsstyret, med støtte fra Studentparlamentet,<br />
vedtok at skal koste ti kroner dagen å la bilen stå på universitetet<br />
parkeringsplass. Ordningen som innføres vil være lik den som allerede<br />
er på plass i Grimstad.<br />
– Hovedprinsippet blir at alle skal betale. Også toppledelsen, om noen<br />
skulle lure på det. El-bilene skal også betale som andre biler. Det vil<br />
koste 10 kroner å stå parkert i 14 timer – og ingen skal stå parkert lenger.<br />
Handicap-parkeringen fortsetter som før, med offentlig godkjent bevis.<br />
Brekker du beinet eller er midlertidig bevegelseshemmet, sjekk med Tilretteleggingskontoret<br />
om du kan få midlertidig tillatelse, skriver universitetet<br />
på sine nettsider.<br />
Det er Europark som har vunnet anbudet om å drifte parkeringsavgiften<br />
og å dele ut eventuelle parkeringsbøter. Det varsles en strengere ordning,<br />
hvor også kreativ parkering blir straffet.<br />
– Bare parkering innenfor oppmerkede felt, andre får gebyrer. De går for<br />
øvrig ikke i Europarks lommer – men inn på egen UiA-konto. Europark får<br />
ikke bonus for å skrive ut mange gebyrer heller, presiserer UiA.<br />
Når du har betalt for en dag, kan du kjøre av gårde og komme tilbake<br />
samme dag uten å betale en gang til. Men reiser du til Campus Grimstad<br />
må du betale der også.<br />
Det blir satt av et større felt for gjester og korttidsparkering på de to øverste<br />
radene mot sverd-monumentet. Her blir satsen 20 kroner per time.<br />
<strong>februar</strong> <strong>2018</strong> unikum nr 2 11
Plagsom nabo, med plagsomme unger<br />
Jeg har bodd i denne leiligheten i to uker og vil flytte ut! Da jeg var på<br />
visning, så jeg verken den store mugg-flekken ved sengen og var heller<br />
ikke klar over at småbarnsfamilien over ville bråke så mye om morgenen.<br />
Dette er sykt slitsom da jeg jobber flere nattskift og må sove når<br />
jeg kommer hjem. Det står at jeg har tre måneder oppsigelsestid i kontrakten,<br />
og det er lite trolig at huseieren finner noen andre til å ta over<br />
leiligheten frem til oppsigelsestiden går ut. Finnes det noen muligheter<br />
for å flytte ut, uten å måtte betale leie ut oppsigelsestiden?<br />
Anders: Hvis muggsoppen er så omfattende at den medfører en<br />
mangel etter husleieloven, så kan du heve leieforholdet, som betyr at<br />
du kan flytte ut og ikke betale fra den dagen du flytter. Du må først<br />
gå i dialog med utleier, som skal gis sjansen til å utbedre mangelen.<br />
Det kan jo tenkes at muggsoppen kan fjernes og at det kan tas grep<br />
så den ikke kommer tilbake. Når det gjelder bråk fra etasjen over,<br />
så må du tale normalt bråk fra normalt bruk av en familieleilighet i<br />
en bygning av den kvaliteten du leier i. Det er neppe hevingsgrunn<br />
at du synes det bråkes for mye om morgenen hvis det bare er snakk<br />
om vanlig livsutfoldelse. Da må du nok i stedet si opp leieavtalen og<br />
betale ut oppsigelselstiden.<br />
Studentjuristen: Utgangspunktet er at man har risikoen for egne<br />
forutsetninger. Dette vil si at dersom det var avgjørende for deg at<br />
det skulle være stille og rolig på dagen, er dette noe du burde ha opplyst<br />
utleier om på forhånd. At du jobber nattevakt er vanskelig for<br />
utleier å vite, og vanlig støy fra naboer med barn er vanlig på dagtid.<br />
Dersom du opplyste om dette på forhånd, og utleier gå deg uriktige<br />
opplysninger rundt dette, kan dette utgjøre en mangel som kan være<br />
et «vesentlig mislighold» av avtalen, og som derfor gir deg hevingsrett<br />
etter loven.<br />
HJELP, JEG ER LEIETAKER!<br />
Tekst: Matias Smørvik | Illustrasjon: Odd Magne Vatne<br />
Leieavtalen er signert og flytteeskene er dyttet over dørstokken. Med forsiktig optimisme ser du fremover mot det som skal bli ditt nye hjem. Nå er<br />
det bare en ting som er sikkert: Dette kommer aldri til å gå helt etter planen.<br />
På denne dobbeltsiden presenterer vi fem halvfiktive problemer, som Studentjuristen og Huseiernes Landsforbund har takket ja til å bryne seg på. For Studentjuristen<br />
har Embla Holltrø, Per Åsmund Sandåker og Elise Hanstveit Grepsly lånt sin ekspertise. For Huseiernes Landsforbund stilte jurist Anders Leisner.<br />
Må jeg vaske en gang til?<br />
Vi bor i et kollektiv med fire mennesker, som<br />
alle har signert en huskontrakt som løper ut 10.<br />
august. Siden jeg flyttet hjem til Molde før sommeren,<br />
så vasket jeg ut av rommet mitt allerede<br />
i starten av juni. I tillegg vasket og skrubbet jeg<br />
badet fullstendig rent, noe som er mer enn en<br />
fjerdedel av fellesområdet. Nå sier de jeg bor med<br />
at jeg må reise tilbake til Kristiansand for å være<br />
med å vaske fellesområdene. At jeg vasket for to<br />
måneder siden har tydeligvis ingenting å si, fordi<br />
det har blitt skittent igjen. Kan de virkelig kreve<br />
dette?<br />
Anders: Har du er leieforhold sammen med tre<br />
andre som løper ut 10. august så er dere i fellesskap<br />
ansvarlig for at leiligheten tilbakeleveres i<br />
ryddig og rengjort stand. At du har valgt å flytte<br />
ut før har ingen betydning. Du må enten selv<br />
være med å vaske før overlevering, eventuelt<br />
finne måter å belønne de andre leierne på så de<br />
rengjør for deg.<br />
Studentjuristen: Husleieloven § 10-2. Tilbakelevering.<br />
Den dagen leieforholdet opphører,<br />
skal leieren stille husrommet med tilbehør til utleierens<br />
disposisjon. (...) Er ikke annet avtalt, skal<br />
husrommet med tilbehør være ryddet, rengjort<br />
og i samme stand som ved overtakelsen, bortsett<br />
fra den forringelse som skyldes alminnelig slit og<br />
elde, og de mangler som utleieren selv plikter å<br />
utbedre.<br />
Etter dette tyder loven på at husrommet skal<br />
være rengjort den dagen leieforholdet opphører,<br />
altså 10. august. I så tilfelle kan de vel i prinsippet<br />
kreve at du sørger for å bidra til at pliktene<br />
etter loven / avtalen blir oppfylt; enten du selv<br />
kommer og vasker eller sørger for at noen andre<br />
tar din del av oppgaven.<br />
Selv om du i dette tilfellet i utgangspunktet har<br />
tatt din del av oppgavene, vil det ikke være tilstrekkelig<br />
å gjøre dette flere måneder i forkant<br />
ettersom det naturligvis vil bli skittent igjen.<br />
Vårt råd i en slik situasjon er at, før du reiser,<br />
avtaler med de andre i kollektivet hvordan rengjøring<br />
skal foregå ved opphør av leieforholdet.<br />
12 husleiejuss
Husleieavtalen<br />
Når man skal leie husrom inngås husleieavtaler. I Norge er<br />
det slik at det er avtalefrihet, og man kan i utgangspunktet<br />
avtale det man vil (med viktige unntak…). Men husleieloven<br />
inneholder likevel minstevilkår for hva en husleieavtale kan<br />
inneholde, det vil si at det kan ikke avtales eller gjøres gjeldende<br />
vilkår som er mindre gunstige for leieren enn det som<br />
følger av bestemmelsene i husleieloven.<br />
- Studentjuristen<br />
Gartner uten tillatelse<br />
Uten å spørre huseieren, har jeg sådd litt ulike planter og trær i hagen<br />
til huset vi leier. Det er snakk om tre busker, noen roser og to mindre<br />
trær. Jeg har også luket vekk noen av de buskene som var der. Nå ser<br />
hagen ganske annerledes (og mye penere) ut enn da vi flyttet inn. Det<br />
står i kontrakten at vi kan benytte utearealet fritt, men nå er huseieren<br />
ganske sint og krever penger for å sette hagen tilbake til status quo.<br />
Hva skal jeg gjøre?<br />
Anders: Også hagen skal leveres tilbake i noenlunde samme stand<br />
som da du overtok den. Du kan ikke fjerne planter og plante trær og<br />
busker uten å ha en avtale med utleier om dette. Du må nok finne deg<br />
i at utleier vil ha tilbake hagen sin slik den var.<br />
Studentjuristen: Det er huseiers eiendom du bruker, og du skal etter<br />
husleieloven § 5-1 annet ledd “behandle husrommet med tilbørlig<br />
aktsomhet og for øvrig i samsvar med leieavtalen”. Utgangspunktet<br />
er altså leieavtalen, og denne må tolkes.<br />
At leieavtalen sier at du kan ”benytte utearealet fritt” kan være litt<br />
vanskelig å tolke. Vår umiddelbare forståelse av dette er at man kan<br />
bruke utearealet fritt og oppholde seg der, men ikke endre utearealet<br />
fritt. Dette innebærer at du etter avtalen ikke har rett til å foreta<br />
endringer i hagen. Vårt råd: Snakk med huseier, kanskje dere kan<br />
bli enige om en løsning. Alltid spør huseier før du gjør noe på eller i<br />
eiendommen eller husrommet.<br />
Sinnsykt irriterende kjærlighet<br />
Kjæresten til romkameraten er på besøk fem netter i uken. Minst! Hun bruker<br />
badet, tar opp plass og har til og med ryddet seg sin egen hylle i kjøleskap så<br />
vel som fryseren. Nå fant jeg akkurat ut at hun har registrert vår adresse<br />
som sin egen i folkeregisteret. Ingen spurte meg om det var greit at kollektivet<br />
med to personer plutselig ble til tre. Burde ikke kjæresten i minste fall betale<br />
husleie? Kan hun virkelig bare flytte inn, uten at jeg har noe jeg skulle sagt<br />
om saken?<br />
Studentjuristen: I husleieloven § 7-1 første ledd står det at: “Leieren har<br />
rett til å ta opp i sin husstand sin ektefelle eller samboer, [...]. Opptak av<br />
andre personer i husstanden krever godkjenning fra utleieren.”<br />
Vi forutsetter at det ikke er snakk om et ekteskap i dette tilfellet. Det kan<br />
være tale om etablering av et samboerskap mellom din romkamerat og<br />
kjæresten, noe det etter husleieloven ville være adgang til. Men loven forutsetter<br />
(etter dens forarbeider) at det må være tale om et stabilt kjærlighetsforhold<br />
hvor de har / eller tar sikte på å skape en felles økonomi, tar sikte<br />
på å bli ektefeller, lever i et ekteskapslignende forhold, har/har hatt/venter<br />
barn eller lignende. Vi vet ikke omfanget av dette kjærlighetsforholdet<br />
mellom din romkamerat og kjæresten hans, men ettersom dere her bor i et<br />
kollektiv og sannsynligvis er studenter antar vi at denne kjæresten ikke er<br />
å regne som “samboer” i lovens forstand.<br />
Hvis det ikke her er snakk om en “samboer” må utleier godkjenne at<br />
kjæresten bor der.<br />
Konklusjon: Dersom forholdet ikke er å anse som et samboerforhold har<br />
hun ikke rett til å bo der uten utleiers samtykke / godkjenning. Vårt råd er<br />
at du må snakke med utleier som deretter må ta tak i problemet.<br />
Ulønnsom ærlighet<br />
I løpet av en fest klarte vi å knuse glassflaten som er festet til kjøkkenviften.<br />
Jeg har virkelig ikke lyst til å betale for å få det fikset. Jeg vet at huseieren er<br />
ikke så nøye med å inspisere etter utvask og jeg er hundre prosent sikker på<br />
at han ikke kommer til å legge merke til det manglende glasset. Er jeg nødt<br />
til å si ifra?<br />
Studentjuristen: Mellom deg som leier og utleier foreligger det et kontraktsforhold.<br />
I kontraktsretten finnes det et alminnelig lojalitetsprinsipp<br />
som innebærer at kontraktspartene skal vise lojalitet og gjensidig respekt<br />
og dette alene tilsier at du bør si fra om den knuste glassflaten. Du plikter<br />
si fra om den knuste glassflaten på kjøkkenviften, og vårt råd er at du bør<br />
holde dine forpliktelser.<br />
Anders: Som leier er du ansvarlig for å levere tilbake leiligheten i samme<br />
stand som du overtok den, med fradrag for normal slit og elde. Å knuse en<br />
glassplate i løpet av en fest er ikke vanlig slitasje. Plata må erstattes.<br />
<strong>februar</strong> <strong>2018</strong> unikum nr 2 13
Tekst og foto: Levi Jansen<br />
Filmforsker som<br />
hater å parkere<br />
«Individet forholder seg til samfunnet, og vice versa.»<br />
Fagfeltet hans går ut på at kultur skaper litteratur, og at litteratur<br />
skaper kultur. Det er i det minste den kortfatta forklaringen.<br />
Det er også viktig at studentene ser forbindelsen mellom<br />
kulturen og det som skjer historisk. Den hyppige bruken av estetiske<br />
elementer er et kjennetegn på at du er i en forelesning<br />
med Michel John Prince. Han har også gjort seg opp noen betraktninger<br />
om forskningsfeltet hans.<br />
– Filmskapning, fra bok til film. Det er en prosess som for det<br />
første beskjeftiger mange mennesker, for det andre koster det<br />
veldig mye penger, og sist, men ikke minst, skal folk like den.<br />
For å være nominert som fantastisk foreleser bør man ha noen<br />
triks i ermet. Michael nøler litt før han gir uttrykk for at noen<br />
av knepene hans er «top secret», men noe er han komfortabel<br />
med å avsløre.<br />
– Jeg tror at læring skjer best når studentene føler seg trygge,<br />
og derfor prøver jeg å bruke humor, dermed blir stemninga litt<br />
lett og ledig. Hvis stoffet er vinklet på forskjellige måter kan det<br />
være hjelpsomt hvis det i utgangspunktet er vanskelig å forstå.<br />
Det hjelper selvfølgelig å vite hva du snakker om! Jeg bruker<br />
også engelsk skolemetode, som går ut på å sette pensum i en<br />
bredere kontekst. Måten jeg bruker rommet på er også et triks,<br />
jeg beveger meg mye, og det hender at jeg starter forelesninga<br />
fra bakerst i rommet så alle må snu seg. Det er selvfølgelig<br />
med det målet å få øya til folk opp fra skjermen. På samme måte<br />
bruker jeg øyekontakt. Det trengs en begeistret foreleser for å<br />
begeistre studentene.<br />
– Jeg forstår veldig lite av dagens ungdom, sikkert mye fordi jeg<br />
knapt forstår meg selv. Hadde jeg ikke hatt en datter på samme<br />
alder som studentene mine ville jeg antakelig forstått enda<br />
mindre, men jeg prøver etter beste evne å gjøre stoffet spennende,<br />
forståelig og engasjerende.<br />
– Hvorfor brenner du for faget ditt?<br />
Han tar litt betenkningstid og endrer spørsmålet til «HVA får<br />
deg til å brenne?», dette for at svaret skal passe bedre. Deretter<br />
kommer han med to strofer av «The Tiger», et dikt av William<br />
Blake:<br />
«Tyger Tyger, burning bright,<br />
In the forests of the night;<br />
What immortal hand or eye,<br />
Could frame thy fearful symmetry?»<br />
– Spørsmålet Blake kommer med er til en tiger. Hvem hadde<br />
tigeren lyst til å snakke med? Det er kreativt tenkt av Blake. Jeg<br />
er amatørmusiker på si, og jeg føler en tvang til å utfolde meg<br />
kreativt, og sånn jeg ser det er det å være foreleser også en kreativ<br />
uttrykksform; det er kunst. Akkurat som diktet. Individet forholder<br />
seg til samfunnet, og vice versa. Rent faglig er jeg opptatt<br />
av hvordan vi påvirkes av samfunnet og hvordan vi påvirker<br />
samfunnet. Hva gjør man med samfunnet som det er i dag, og<br />
hvordan vil vi videreutvikle det? Det handler det om.<br />
Til vanlig starter dagen til Michael med utsøkt kaffe ved skrivebordet<br />
hans hjemme, rundt syv om morgenen. Han sykler til<br />
jobb en gang mellom 9 og 12, sommer som vinter. Både han og<br />
kona eier to sykler for to årstider – altså fire til sammen. I disse<br />
dager er han opptatt med ufattelig mange veiledningsoppgaver<br />
for både bachelor – og masterstudenter. Michael elsker å kjøre<br />
bil, men hater å parkere.<br />
Noen faste<br />
– Nevn 3 historiske personer du ville hatt rundt middagsbordet?<br />
– I dag ville jeg laget lasagne og invitert Mark Twain, Kurt Vonnegut<br />
og David Foster Wallace. Ingen kvinner dessverre, men<br />
det går bra. Vi kan røyke sigarer og drikke whiskey.<br />
– Beskriv studentene dine med 3 ord?<br />
– Nysgjerrige, åpne og konsekvente.<br />
– Hvilken opplevelse fra UIA husker du best?<br />
– Jeg har god hukommelse, og det jeg husker best er faktisk job-<br />
14 Fantastiske Forelesere
intervjuet i <strong>februar</strong> 2005. Jeg måtte gå fra byen, og da jeg kom<br />
frem så jeg universitet ligge foran meg, dette var før det lå en<br />
kunnskapspark der. På vei gjennom kantina håpte jeg så inderlig<br />
på å få jobben, jeg ønsket virkelig å jobbe her. Det er et minne<br />
som dukker opp i hvert fall én gang i uka den dag i dag.<br />
FANTASTISKE<br />
– Hva ville du gjort hvis du ikke var foreleser?<br />
– Skrevet romaner og musikk. Gjort noe kreativt.<br />
– Hvilken bok leser du nå?<br />
– Time out of Joint, av Philip K. Dick.<br />
– Hvilke hobbyer driver du med på fritiden?<br />
– Lyddesign, synthesizers og gitar. Jeg har en gitarsamling på<br />
rundt 20 gitarer nå. Lager litt musikk med andre ord.<br />
– Hvor går drømmereisen?<br />
– Japan og Australia, men også Korea, på grunn av koreansk<br />
mat.<br />
– Hva er din styrke som foreleser?<br />
– Jeg er forberedt, tydelig og engasjert. Sikter alltid mot et<br />
poeng. <br />
Stilling:<br />
Finnes:<br />
Underviser i:<br />
OG HVOR DE ER Å FINNE<br />
MICHAEL JOHN PRINCE<br />
Førsteamanuensis<br />
Institutt for fremmedspråk og oversetting<br />
Engelsk litteratur og angloamerikansk<br />
kulturvitenskap<br />
Februar <strong>2018</strong> unikum nr 2 15
“Puggedop” og hvorfor det mest<br />
sannsynlig kommer til å skuffe<br />
deg<br />
Eksperter advarer mot mirakelmedisinene som tilsynelatende skal<br />
gjøre deg til en superstudent. Baksiden er en rekke negative bivirkninger<br />
dersom man bruker dem reseptbelagt medisin, uten diagnose.<br />
Tekst: Mats S. Høimyr | Foto: Magnus Hanserud Ljøstad<br />
I dag finnes det flere medikamenter som er til for å tvinge en<br />
overaktiv hjerne til å samle seg, og som skal gjøre det lettere for<br />
brukerne å fokusere på det de vil, fremfor alt som kan distrahere<br />
dem. Ifølge studentenes helseundersøkelse (2014) tyr 4,2 prosent<br />
av norske studenter til prestasjonsfremmede midler i studiene.<br />
Medikamentene er hovedsakelig ment for personer som opplever<br />
konsentrasjonsvansker, som ADD eller ADHD. Men ryktene om<br />
en mirakelmedisin som gjør deg superproduktiv og fokusert i eksamenstiden<br />
er sterkt overdrevet om ikke helt falske, ifølge medisinske<br />
eksperter <strong>Unikum</strong> har snakket med.<br />
Det kan være en fristende tanke for den overarbeidede studenten.<br />
Men dersom du ikke har symptomene som medisinene var<br />
designet for å fikse, har de ifølge eksperter heller ikke den effekten<br />
du ønsker deg. I stedet kan feilbruk være livsfarlig for personer<br />
disponert for hjertefeil. En kan også oppleve angst, depresjon<br />
og vrangforestillinger.<br />
I løpet av de siste ti årene har bruken av prestasjonsfremmende<br />
medikamenter steget med litt over 150 % blant dem som er i den<br />
typiske studentalderen fra 18 til 30 år, viser tall fra Reseptregisteret<br />
i 2016. Av de 41 552 personene i denne aldersgruppen,<br />
befant 2541 seg i Agder-fylkene, viser tall fra 2016.<br />
Har ikke opplevd problemet<br />
I dag har Ola Normann utrolig mange muligheter i livet, spesielt<br />
innenfor utdanning. Flere kjenner presset fra foreldre eller samfunnet<br />
rundt seg, og legger presset på seg selv for å prestere bra<br />
eller være best.<br />
– Jeg kan se hvorfor dette er noe som enkelte studenter kan bli<br />
interessert i, for de opplever jo utrolig mange krav til hva de må<br />
prestere, sier Eli Stålesen, leder for SiA Helse.<br />
SiA Helse forteller at de ikke har opplevd å få henvendelser relatert<br />
til bruken av det såkalte «puggedopet». Men de ser ikke<br />
ser bort fra at det trolig finnes universitetsstudenter som bruker<br />
medikamenter uten en nødvendig diagnose. Fordi det ikke har<br />
vært noen tilfeller av ulovlig bruk av prestasjonsfremmende<br />
midler ved UiA, har ulike instanser på universitetet og andre<br />
utdanningsinstitusjoner, samt SiA, liten erfaring med «puggedop»-tematikken.<br />
– Det er ikke en problemstilling som vi har opplevd. Da studentskipnadene<br />
samlet seg i september var ikke “puggedop” et tema<br />
som dukket opp, sier Stålesen.<br />
Men Stålesen kan fortelle at en SiA-ansatt tidligere skal ha spurt<br />
UiA-studenter om de ville ha brukt prestasjonsfremmende midler<br />
dersom de fikk fri tilgang til det. Da var det enkelte studenter<br />
som skal ha svart at de ville ha benyttet seg av medikamentene<br />
dersom de fikk muligheten til det.<br />
Hvor kommer de fra?<br />
De vanligste tablettene som brukes for å motvirke konsentrasjonsvansker<br />
i Norge er Ritalin, Adderall og Concerta. Disse kan<br />
fås på blå resept fra enhver lege eller psykiater som mener at<br />
du trenger dem. I noen tilfeller bruker studenter også amfetamin<br />
eller modafinil (narkolepsimedikament) til å øke konsentrasjonsevnen.<br />
Utover blå resept finnes det ulike metoder å få tak «puggedop»<br />
på. De innebærer i nærmest alle tilfeller lovbrudd.<br />
Den mest normale måten å få kjøpt “puggedop” ulovlig på, er<br />
på samme måte som med alle andre narkotiske stoffer; du må<br />
finne en selger som har det du leter etter. Den normale gateprisen<br />
for disse medikamentene er omtrent 100 kroner per pille, ifølge<br />
kildene <strong>Unikum</strong> har snakket med. Fordi flere av pillene også må<br />
tas jevnlig utover en lengre periode, vil metoden bli en dyr affære<br />
dersom brukeren ønsker å oppnå full effekt.<br />
<strong>Unikum</strong> gjorde flere forsøk på å komme i kontakt med en person<br />
som drev med salg av medikamentene, uten å lykkes. Vi ble hovedsakelig<br />
møtt med setningen «jeg kjenner en fyr som kjenner<br />
en fyr», og etter over en måned med blindveier og flere som ikke<br />
å ønsket uttale seg. Vårt inntrykk er at det er et lukket miljø,<br />
bestående av venner som vil hjelpe venner, fremfor en organisert<br />
virksomhet.<br />
Flere med en diagnose selger, eller gir bort, reseptbelagte legemidler<br />
til kjenninger fordi de tror det vil hjelpe dem de gir det til.<br />
<br />
16 puggedop
Like populært blant kvinner og menn<br />
Kvinne 27 år, feildiagnosert. Ritalin og Concerta<br />
– Jeg fikk Concerta først, men det hadde ingen effekt. Jeg fikk noen skjelvinger,<br />
men ellers merket jeg ingenting. Jeg var egentlig feildiagnostisert med ADD,<br />
men når Concerta ikke funket trodde de fortsatt at jeg hadde ADD, så da fikk<br />
jeg Ritalin. Medisinen gjorde bare at jeg fikk hjertebank, og jeg ble rastløs og<br />
klam. Jeg svettet mye i en times tid, også ble jeg bare sliten etterpå. Jeg gikk<br />
et halvt år på hver av dem. Legen trodde det bare var en tilvenningsperiode,<br />
og at effekten skulle roe seg mer ned. Derfor det gikk så lang tid før jeg fikk<br />
slutte. Da ville de også at jeg skulle prøve noen andre medisiner, men da ville<br />
jeg ikke mer. Medisinen gjorde meg effektiv i korte perioder, men de gjorde<br />
ikke at jeg husket eller gjorde noe bedre. Jeg tror det er en dårlig studiemåte<br />
å ta disse medikamentene uten diagnose for å prestere bedre.<br />
<strong>februar</strong> <strong>2018</strong> unikum nr 2 17
Kvinne 19 år, fikk Ritalin av en venn:<br />
– En venn av meg spurte om jeg ville ha, og jeg brukte det<br />
for å konsentrere meg i eksamenstiden. Det funket fett selv<br />
om jeg ikke har påvist ADHD, men jeg fikk voldsomt mye<br />
migrene av det og mistet matlysten. Jeg ble skikkelig rolig<br />
og sov godt da jeg brukte, men sluttet etter tre uker fordi<br />
det egentlig ikke burde brukes av noen uten ADHD.<br />
Vanskelig å forfalske<br />
Tiden for forfalsket resept er også over. Etter at e-resepter kom i<br />
2014, har antallet forfalskede resepter sunket dramatisk.<br />
- Det går ikke an å forfalske en e-resept. Jeg har i hvert fall ikke<br />
sett det bli gjort enda. Før kunne man bare gå på bakrommet og<br />
skrive ut en papirlapp med hva enn man ville, så var det bare å gå<br />
på forskjellige apotek før folk la to og to sammen. Men i dag skal<br />
alle resepter først registreres i reseptformidleren før de kan gis<br />
ut, forteller Steinar Madsen, medisinsk fagdirektør ved Statens<br />
legemiddelverk.<br />
Det samme gjelder postordre-medikamenter, ettersom metoder<br />
og teknologi for å undersøke innkommende post til landet blir<br />
bedre. Et enkelt google-søk viser deg veien til en uendelig liste<br />
med tvilsomme utenlandske online-apotek, som er villige til å<br />
selge deg mange forskjellige reseptbelagte medikamenter uten<br />
resept til tredoblet eller høyere pris.<br />
– Det er en utrolig dårlig idé. Man må huske på at dette er regnet<br />
som et narkotisk stoff, så det er veldig strenge regler for dette.<br />
Hvis man prøver å importere medikamenter og det blir oppdaget,<br />
får man et ublidt møte med politiet, sier Madsen.<br />
Store konsekvenser<br />
Som nevnt har ikke Universitetet i Agder noen erfaring med<br />
«puggedop», og eksamenskontoret kunne derfor ikke gi oss et<br />
konkret svar på hva som vil skje med deg dersom du blir tatt på<br />
fersken i å misbruke «puggedop» i forkant av en eksamen.<br />
– Vi har aldri vært i en situasjon hvor vi har opplevd dette, men<br />
det vil da eventuelt bli rapportert som mistanke om fusk. Og hvis<br />
det er mistanke om fusk så er det da en høyere instans som gir<br />
den endelige dommen, sier eksamensleder Linda Bø.<br />
Konsekvensene for utdannelsen vil selvfølgelig komme i tillegg til<br />
straffen rettsvesenet vil pålegge deg for å være i besittelse av et<br />
narkotisk stoff.<br />
En person som tar Ritalin eller Concerta, uten de sterke konsentrasjonsvanskene<br />
stoffet er ment for å bekjempe, er mer i faresonen<br />
for å oppleve de negative effektene stoffet har. Ifølge Madsen<br />
kan en person med normal konsentrasjonsevne faktisk oppleve<br />
motsatt effekt av pillene, altså at en opplever å bli sløv og lettere<br />
distrahert fremfor å bli mer fokusert og produktiv.<br />
– Det er faktisk veldig paradoksalt. Sjansene for høyt blodtrykk,<br />
hjertebank og vekttap blir større, man får flyvende tanker og<br />
mister konsentrasjonsevnen dersom man tar Ritalin (og Concerta).<br />
Men hvis man har ADHD så blir dette redusert, forteller<br />
Madsen.<br />
Fordi medisinene inneholder enten methylfenidaat eller amfetamin,<br />
er de klassifisert som narkotiske stoffer. I prinsippet vil det<br />
å bruke medikamentene jevnlig, uten å faktisk trenge det, være<br />
som å ta amfetamin. Personen vil derfor plages med alle bivirkningene<br />
som følger med det, inkludert abstinensplager.<br />
Det som typisk blir sett på som «puggedop» er altså ikke noe<br />
man skal ta fordi man ønsker det, men fordi man trenger det.<br />
Fra bunnen av våre hjerter ber vi deg pent om å gjøre det rette<br />
valget. <br />
4,2 % har prøvd puggedop<br />
Ferske studenter: 2-3 %<br />
Erfarne studenter: 5-6 %<br />
Forekomsten er høyere hvis du:<br />
* Har strøket to eller flere<br />
ganger<br />
* Ikke lenger følger normert<br />
studieprogresjon<br />
* Sliter med eget selvbilde<br />
* Har redsel for muntlig fremlegg<br />
* Opplever eksamensangst<br />
* Har lav studiemestring<br />
18 puggedop
Dobbelt så mange kvinner som menn med mye eksamensangst<br />
og redsel for muntlige fremlegg bruker medikamentene.<br />
2541 i aldersgruppen<br />
18 til 30 år har<br />
resept på medisin<br />
for ADHD eller ADD<br />
på Agder.<br />
Kilde:<br />
SHoT-undersøkelsen (2014)<br />
Reseptregisteret (2016)<br />
Mann, 22 år fikk Concerta av en venn:<br />
– Jeg fikk Concerta av en kompis som ikke ville ha det, og<br />
jeg ville prøve å få bedre karakterer. Jeg brukte det i et år,<br />
men merket ikke så veldig forskjell. Jeg begynte å spise<br />
mindre og føle mindre. Det var ikke som om jeg var apatisk<br />
til alt, men det var som om følelsesregisteret sluttet å virke.<br />
Jeg sluttet fordi resepten gikk ut. Jeg ville ikke anbefalt det<br />
med mindre du har en diagnose.<br />
januar <strong>2018</strong> unikum nr 1 19
Gjør språk tilgjengelig<br />
KOMMENTAR<br />
Tekst: Jacob Haugmoen Handegard,<br />
UiA student på utveksling til Konstanz i Tyskland<br />
En av de store fordelene ved å studere ved Universitetet<br />
i Konstanz er at man kan lære seg over 20<br />
forskjellige språk uten å være redd for en stor regning.<br />
Et av UiAs tre satsningsområder er «Globalt<br />
mindset», dette satsningsområdet burde muliggjøre<br />
en storsatsning på lett tilgjengelig språkopplæring.<br />
Ved Universitetet i Konstanz er det ikke bare de internasjonale studentene som<br />
får tilbudt språkopplæring på et lavt nivå, det tilbudet gjelder også for tyskerne<br />
som ønsker å bli introdusert for nye språk. Alt fra persisk til japansk til baskisk<br />
kan man lære seg, uten å ha forkunnskap. Dette øker ikke bare språkforståelsen<br />
til studentene, men det blir også enklere å få seg arbeid i utlandet, noe som utvilsomt<br />
kan bidra til å øke anerkjennelsen til UiA i Norge og i resten av verden.<br />
Det finnes allerede god språkkompetanse på UiA. Det tilbys minst et årsstudium<br />
i de viktigste europeiske språkene. Årsstudiene er selvsagt et godt tilbud, men<br />
det burde være mulig å ta innføringskurs i et språk samtidig som man for eksempel<br />
følger en master i økonomi. Med litt investering bør det være mulig å<br />
tilby introduksjonskurs i fransk, tysk og spansk til UiA sine studenter. Dette vil<br />
ikke bare gi studentene ved UiA flere karrieremuligheter og en bredere kompetanse,<br />
men det vil også være et stort konkurransefortrinn for UiA i kampen<br />
om nye studenter. Sist, men ikke minst, vil det bidra godt til å fylle satsningsområdet<br />
«Globalt mindset» med innhold. <br />
Månedens<br />
ord av Roar<br />
Sinekyre<br />
Den hedonistiske tredemølle<br />
Dette er beskrivelsen av drømmejobben. Dersom noen spurte Huckleberry<br />
Finn om hvilken jobb han ønsket seg når han ble stor ville han nok valgt en<br />
sinekyre-stilling. Beskrivelsen av en sinekyre er en stilling av høy anseelse med<br />
Den hedonistiske tredemølle er noe din alternative tante kan referere til, der hun rakker<br />
god lønn, men som ikke innebærer noen klare arbeidsoppgaver eller ansvar.<br />
ned på dine ønsker om materielle goder. ‘Alt er bare vas uansett! Du blir aldri lykkelig av<br />
Altså drømmejobben for late studenter eller mennesker som beskriver seg selv<br />
ting!’ sier hun mens de tusen ringene og arbånd på de gestikulererende armene hennes<br />
som folk som “jobber for å leve, som ikke lever for å jobbe”.<br />
klinger i kor.<br />
Den beste kilden til sinekyre-stillinger for nåtidens late studenter er for eksempel<br />
Kanskje er det sant? Kongen av Bhutan mente at BNP ikke var noen korrekt målestokk på<br />
i administrasjonen i en mellomstor fylkeskommune, eller som næringsansvarlig<br />
i Nissedal kommune. Landet som uten tvil har flest sinekyre-stillinger er<br />
suksess og skapte heller World Happiness Index. På denne listen skåret selvsagt Bhutan<br />
adskillig bedre enn på BNP pr innbygger. Flaks! Dette varte jo dessverre kun frem til Bhutan<br />
Storbritannia. Der har de blant annet opphøyde stillinger for dørbankere i de<br />
fikk TV, og så hvordan alle andre hadde det.<br />
høyeste ordene i landet. Gentleman Usher of the Purple Rod for eksempel, banker<br />
én gang i året på ordenens dør, like før dronningen kommer inn og leverer ut<br />
Lykke, i alle fall i den vestlige verden, er forbundet med materialistiske goder. En hedonist<br />
medaljer ordenen the Most Excellent Order of The British Empire, forbeholt de<br />
er en som til enhver tid ønsker å maksimere sin lykke. Det den hedonistiske tredemøllen<br />
mest ridderlige i riket. En rolig jobb, og hvis du lurer, ja det finnes Gentleman<br />
foreslår er at for hver handling du gjør for å øke din lykke, vil du til slutt ende opp på samme<br />
Usher i for alle forskjellige farger, med ulike dører å banke på. Her hjemme i<br />
lykke-nivå som før, hvor du igjen må gjøre en hedonistisk handling for å øke din lykke - også<br />
Norge får man klare seg med titler som ordenskansler i St. Olavs Orden. <br />
kjent som ‘jaget’.<br />
Så da kan du jo ved neste familiesamling si at det din skrullete tante snakker om, heter den<br />
hedonistiske tredemølle, og at du ikke har noen intensjoner om å slutte å løpe helt enda. <br />
20 kommentar
Vi sa ja fordi ansvaret også er<br />
vårt<br />
KOMMENTAR<br />
For noen dager siden fikk vi et syvende medlem på laget i Studentorganisasjonen i<br />
Agder (STA) som skal jobbe for og med studentene, fra grasrota og opp til toppen hvor<br />
ledelsen på universitetet sitter. Han heter Mohammad og er en del av statistikken som<br />
aldri ser ut til å ende ta.<br />
Tekst: Kai Steffen Østensen,<br />
leder av Studentorganisasjonen i Agder<br />
65 millioner mennesker er fremdeles på flukt. Mange av dem fra de landene vi så<br />
kom til Norge i 2015. En streng innvandringspolitikk fra Arbeiderpartiet på venstresiden<br />
til Fremskrittspartiet på høyresiden har redusert strømningene enkelte politikere<br />
mente ville ødelegge den norske kulturen. Men likevel står millioner av mennesker på<br />
grensen til Europa og roper om hjelp. Tilsynelatende uten at europeiske myndigheter<br />
gjør stort.<br />
Som studentleder har jeg fått mange utfordringer. En av dem ble servert som ei<br />
kruttsalve på tampen av et møte for et par uker siden. Det var ikke krutt fordi vedkommende<br />
var sint, men fordi budskapet traff meg i magen.<br />
Jobben min er hundre prosent betalt av Universitet i Agder (UiA) for å snakke studentenes<br />
sak og kreve forbedringer for mine medstudenter. Jeg inngår kompromisser<br />
som sikrer en bedre studiehverdag for de fleste av oss og til tider står vi ovenfor<br />
krevende prosesser for å heve kvaliteten på det universitetet skal tilby morgendagens<br />
studenter.<br />
Men vi kan ikke bare kreve, og det var det budskapet jeg fikk servert over bordet.<br />
I budsjettet til universitetet for <strong>2018</strong> fikk vi studentpolitikere gjennomslag for en halv<br />
million kroner mer til satsing på utsatte studentgrupper gjennom ordningen Students<br />
at Risk. Ordningen er ment for å gi studenter som lever under ekstreme regimer sin<br />
rett til utdanning. De er ofte i opposisjon til lederen av landet og derfor viktig for<br />
demokratiutvikling. Det å gi våre medstudenter i andre land kompetanse og kunnskap,<br />
kan velte diktatorer til fordel for mer demokrati og mer fred. Derfor mener jeg det er<br />
helt naturlig at Norge bistår dem, og at vårt universitet tar dem i mot.<br />
Mohammad er ikke i dette programmet. Han har flyktet med båt over Middelhavet til<br />
Hellas. Han er en av de mange flyktningene vi har sett på TV-skjermene våre. Bildene<br />
som har klistret seg til hjernen, men som likevel i en travel hverdag forsvinner bort i<br />
uendelig mange gjøremål.<br />
Han er året eldre enn meg. Han har sin historie fra Syria og jeg har min fra Norge. Vi<br />
begge kommer fra sør i landet vårt. Han er leder for sitt samarbeidsråd på integreringsskolen<br />
her i Kristiansand, og jeg er leder for studentene på UiA. Vi er veldig like,<br />
men samtidig veldig ulike. Hans historie er sterk og hans opplevelse er viktig. Jeg er<br />
derfor veldig glad for at STA-styret har sagt ja til å være praksisorganisasjon for en av<br />
dem som har måtte forlate alt sitt og starte på nytt.<br />
For det er det man gjør når man flykter. Starter på skretsj.<br />
Det er mange som mener at studentorganisasjonene kun skal snakke om studentboliger,<br />
kantinepriser og bedre kvalitet på undervisningen. Men akademia er så mye mer.<br />
De lange historiene trekker seg langt tilbake og solidaritet vil for alltid være en viktig<br />
verdi i det arbeidet vi gjør. Ikke bare utdanner vi mennesker med dannelse og viten, vi<br />
bygger samfunn og strukturer for demokrati og frihet.<br />
Tidligere kunnskapsminister Torbjørn Røe Isaksen sa det enkelt: akademia er ikke<br />
nøytralt. Akademia er basert på verdier. Verdier vi støtter og vi løfter frem.<br />
Sitatet er gjengitt fritt, men budskapet er likevel klart.<br />
Solidaritet i praksis er å hjelpe mennesker med det de trenger. Det er det STA gjør nå<br />
når Mohammad blir med oss. Selv om vi er studenter, kan vi hjelpe. Ikke bare for at<br />
et annet menneske skal oppnå utvikling, men fordi vi selv kan lære noe av det. Og tro<br />
meg, Mohammad vil lære meg mye – det har han allerede bevist.<br />
Og det var derfor vi sa ja. Fordi ansvaret også er vårt. <br />
januar <strong>2018</strong> unikum nr 1 21
KOMMENTAR<br />
Den usmakelige misforståelsen av<br />
feminismen<br />
Tekst: Daniel Helland<br />
Av og til får jeg inntrykket av at noen har gjort det til en sport å kritisere feminismen.<br />
En fast regel ser ut til å være å først misforstå feminismen fullstendig, for<br />
så å undergrave den med polemikk og hersketeknikker. Derfor mener jeg det er<br />
på sin plass å oppklare noen vanlige misforståelser rundt hvilke motivasjoner<br />
og mål feminismen har. Håpet er at bedre kunnskap kan få kritikere og feminister<br />
i dialog, slik at vi sammen kan jobbe for et bedre, mer likestilt samfunn.<br />
Hva er egentlig feminisme, og hva er målet? Feminismen er i all hovedsak en<br />
bevegelse og et tankesett som jobber for likestilling mellom kjønnene. Den<br />
opponerer spesielt mot underliggende holdninger om kjønnsroller, og det<br />
diskriminerende resultat slike holdninger har for kvinner. Eksempelvis har<br />
tanken om at menn er rasjonelle og kvinner mer følsomme, gjort at menn<br />
ofte ser sin plass som arbeidsomme samfunnsborgere, mens kvinner ofte<br />
ser sin plass som omsorgsgiverne i familien. Følgene av disse holdningene<br />
er at kvinner har fått en marginalisert posisjon i arbeidslivet. Selv etter tiår<br />
med kvinnekamp utgjør fortsatt kvinner en svak andel i lederstillinger, og<br />
tjener mindre enn menn for samme arbeid. Kvinner dominerer også i offentlig<br />
sektor og i tradisjonelle omsorgsyrker, og tyr ofte til deltidsarbeid.<br />
Mange er skeptiske til disse opplysningene og tar til motmæle mot feminismen,<br />
men dessverre er dette realiteten i dag. (Kritikere henvises til tall fra<br />
senter for likestilling i Agder på http://senterforlikestilling.org/). Feminismens<br />
mål er å påvirke til holdningsendring både politisk og kulturelt, for å<br />
minimere ubalansen mellom kjønnene. En viktig oppklaring er at et likestilt<br />
samfunn ikke betyr absolutt lik arbeidsfordeling i alle yrker eller posisjoner.<br />
Det er like muligheter til å ta upåvirkede og frie valg som er målet.<br />
Kjønn burde jo ikke bety noe for dine rettigheter og ditt arbeidsliv. Arbeidet<br />
for likestilling vil alltid være aktuelt, for vi er ofte blinde for våre egne<br />
holdninger, og vi må stadig passe på at lovverket vårt ikke diskriminerer.<br />
Den politiske kampen er kanskje mest kjent, men noen kritikere retter også<br />
søkelyset mot feminismens inntog i den sosiale og personlige arenaen. For<br />
hva har feminismen med hvordan vi lever våre liv å gjøre? Svaret ligger i å<br />
påpeke hvordan antagelser og holdninger til kjønn former oss og skaper forventinger<br />
til hvem vi skal være. Hva som er «kvinnelig» og «mannlig» har vi<br />
lært gjennom kulturen vår, historien, og media. Vi er ubevisst sosialisert inn i<br />
bestemte holdninger. Ta for eksempel kvinners fremstilling i film og reklame,<br />
der de ofte avbildes som tynne, høye, plettfrie modeller i lettkledd posering.<br />
Det er selvfølgelig ikke noe galt i å se ut som reklamemodellene, men svært<br />
få kvinner passer inn i denne stereotypien. Feminister har derfor skapt<br />
store overskrifter ved å demonstrere mot slike kampanjer, for å fremme et<br />
mangfold av fasonger og personligheter som faktisk gjenspeiler hvem vi er. De<br />
sterke holdningene i kulturen vår skaper et urealistisk press på hvordan det<br />
forventes at vi skal være, og disse forventningene er noe vi aldri kan innfri.<br />
Derfor er det viktig å jobbe for en holdningsendring også på kulturnivå.<br />
Et aktuelt eksempel på dette er #metoo-kampanjen.<br />
Det finnes lover mot seksuell trakassering, men et underliggende tabu i kulturen<br />
vår og overstrukket toleranse for gråsoneoppførsel har ført til store mørketall.<br />
Når mange står sammen i opposisjon og sier ifra om urett og diskriminering,<br />
fører det til forandring både politisk og kulturelt. Det trengs altså bevegelser som<br />
feminismen for at samfunnet skal være selvkritisk nok til å skape forandring.<br />
Til slutt må det nevnes at disse problemene er viktige, selv om det kanskje<br />
finnes større problemer i andre land. For det finnes både store og små<br />
kamper, nært og fjernt, og alle er viktige for å nå en større grad av likestilling<br />
og rettferdighet. Det viktigste er at alle gjør sin beste innsats på<br />
sine områder. I lys av dette håper jeg kritikere opparbeider seg en bedre<br />
forståelse og større respekt for det overordnede feministiske prosjekt.<br />
Tradisjonell feminisme har hatt hovedfokus på kvinners rolle (med god<br />
grunn,) men også menn burde ta dette til inspirasjon for å kjempe for sine<br />
rettigheter. Disse prosjektene er ikke motsetninger, og spesielt kontraproduktivt<br />
er det å aktivt jobbe mot hverandres rettigheter. Vi må kjempe for<br />
frihet, mangfold og muligheter for alle, der kjønn ikke er avgjørende. Feminismens<br />
overordnede mål er edelt, og jeg synes det fortjener vår respekt. <br />
22 Feminisme
“ Dette skulle jo egentlig handle mer om<br />
hvordan det anonyme og ansiktsløse debattklimaet<br />
i dag gjør oss til det fullstendig<br />
motsatte av hva debatten burde handle om.<br />
Netthets, nettheks og<br />
negativ frihet<br />
KOMMENTAR<br />
Tekst: Roar Frivold Skotte<br />
Under den siste eksamensperioden havnet jeg i snakk med en av disse hyggelige<br />
gamle mennene som skal ‘passe på’ oss under eksamenen. De som er<br />
en slags bisarr blanding av bøddel og bestefar. Jeg skulle ut og lufte meg litt<br />
og anledningen var moden for litt småsnakk.<br />
“Det er helt forjævlig med Oslo altså” brummet han. “Åh?” svarte jeg, denne<br />
mannen var visst mer oppdatert enn meg på hva som rørte seg lenger nord.<br />
“Jo, det er jo hu fryktelige Lan Marie Berg.” sa mannen, som den største<br />
selvfølge.<br />
“Nå skal de ikke få lov til å kjøre bil i Oslo i det hele tatt, det blir for jævlig.”<br />
Når sant skal sies ville nok forslaget om bilfritt sentrum forarget enhver<br />
bestefar innenfor Sinsenkrysset. Min bestefar har for lengst emigrert til<br />
Strømmen, og forholder seg hverken til byråder for miljø og samferdsel eller<br />
bompenger lenger.<br />
Siden har jeg ikke tenkt så mye mer over denne samtalen. Videre snakket vi<br />
litt om hvor intrikat det i utgangspunktet er å kjøre i Oslo, særlig oppkjøringen<br />
var et lite helvete jo nærmere jeg kom ring 3. Men i mellomtiden fikk<br />
jo Lan Marie Berg både politieskorte og trusler om voldtekt til døde. Og da<br />
fløt tankene tilbake til min lokalsamfunnsengasjerte eksamensvakt. Kunne<br />
det virkelig være folk som han som satt med fråde rundt munnen og skrev<br />
sånt på internett? Dersom man tør å klikke på profilene til forfatterne av de<br />
sinte facebook-kommentarene er det ikke sjeldent man støter på en potensiell<br />
bestefar.<br />
Nå skal ikke dette handle mer om Oslos byråder. Jeg måtte google meg til<br />
Kristiansands tilsvarende, Stian Storbukås, og by- og miljøutvalgets oppgaver.<br />
Dette skulle jo egentlig handle mer om hvordan det anonyme og ansiktsløse<br />
debattklimaet i dag gjør oss til det fullstendig motsatte av hva debatten burde<br />
handle om. Det burde ikke handle om at dersom man har kapasiteten til å<br />
voldta noen, så er alle de andre argumentene deres ugyldige.<br />
Akkurat som at det egentlig ikke burde bety noe at Trump er ‘en tyrann’<br />
når han sier at arbeidere i Amerika er undertrykte. Debatterer man mot det<br />
sterkeste argumentet, kan man i stedet finne frem til felles løsninger. Luftkvalitet<br />
er et problem i norske storbyer, og særlig i Oslo. Og kun fordi byråden<br />
er en kvinne eller asiatisk, så endrer ikke det faktum at det ifølge folkehelseinstituttet<br />
dør godt over hundre mennesker av luftforurensing hvert år i<br />
Oslo. Kanskje kommer vedkommende med radikale ideer? Men dersom dette<br />
hadde blitt tatt opp i en samtale, utenfor et virtuelt forum, ville de aller færreste<br />
av oss overfallsvoldtatt personen som kom med forslaget.<br />
Kunstsilo, bilfritt sentrum, parkeringshus på torget og Me Too. Alle eksempler<br />
på ømme temaer hvor det fort blir hett i kommentarfeltet. Kanskje handler<br />
det om frihet? Menneskerettighetene legger en rekke føringer for hva<br />
folk skal være frie fra. Grunnloven også. Men det handler sjelden om hva<br />
folk egentlig skal være frie til? En frihet fra noe, er en negativ frihet. Fri fra<br />
bompenger, fri fra kollektivfelt og frihet fra forfølgelse etter dødstrusler i<br />
kommentarfelt.<br />
Jeg vil gjerne understreke viktigheten av den positive friheten. Alle i kommentarfelt<br />
er frie til å skru av PC-en, pakke sammen sakene og flytte til Åmli.<br />
De har nemlig hverken bompenger eller byråd i Aust-Agder. <br />
Februar <strong>2018</strong> unikum nr 2 23
Tilbudsguiden til et billigere og bedre studentliv<br />
Annonse
ultur K kalender<br />
Kristiansand<br />
1.2-24.2 Hedda Gabler Kilden<br />
16.2 Kamelen & dårlig vane m/ skurk Kick Scene<br />
17.2 Sonny Alven Kick Scene<br />
17.2 Latter Live Kilden<br />
19.2 Harm og Hegseth Kick Scene<br />
24.2-14.4 Sidespringers Kilden<br />
26.2 Improteater-Maestro Håndverkeren<br />
1.3 MacBeth –<br />
teater allena med Lasse Åkerlund Kilden<br />
2.3 Skambankt Kick Scene<br />
3.3 The show must go on Kilden<br />
8.3 TrashPop: hvitmalt gjerne +<br />
The modern times<br />
Teateret<br />
10.3 Ingebjørn Bratland Teateret<br />
12.3 Trollmannen frå OZ Kilden<br />
16.3 Ingenting Kick Scene<br />
16.3 Ondt blod + Support: kurrupt Østsia<br />
21.3 Konspirasjonspoden live Østsia<br />
Grimstad<br />
16.2 Image in my music Grimstad kulturhus<br />
7.3 Skambankt Bluebox<br />
9.3 Dr. Bergland –<br />
bryter taushetsplikten Grimstad kulturhus<br />
9.3 Trommannen fra OZ Grimstad Kulturhus<br />
20.3 Konspirasjonspoden live Bluebox<br />
UNIKUM DIGGER<br />
Tekst: Mia Wright<br />
Skambankt<br />
Et band det nesten er flaks vi har. Skambankt ble nemlig i utgangspunktet kun dannet<br />
fordi et annet band falt igjennom på en spillejobb i 1994. Selv om de kun holdt sammen i<br />
underkant av et år den gang, kom de sterkt tilbake i 2003 og slapp sitt første album i 2004.<br />
Siden den gang har vi elsket hardrock-bandet fra Jæren.<br />
Nå kommer de til Kristiansand og inntar Kick Scene den 2. mars og Bluebox i Grimstad<br />
den 7. mars for å promotere sitt nye album ¨Horisonten brenner¨. Plata kom ut 9. <strong>februar</strong>,<br />
men i skrivende stund har kun sangen med samme navn som platen kommet ut på<br />
Spotify. Den ene utgitte låta er alene nok til at vi gleder oss til å høre hele platen i sitt fulle.<br />
Dette er et band som ofte blir beskrevet som et av Norges barskeste band og har ofte fått<br />
gode kritikker for sine for tidligere album. Det er fire år siden forrige album og alt tilsier<br />
at dette albumet blir minst like godt.<br />
Det er lenge siden Skambankt har spilt foran et publikum. Kristiansand og Grimstad er<br />
heldig som er på turnelisten. en tur på denne konserten er å anbefale. Billettsalget er godt<br />
i gang, det kan være lurt å ikke utsette kjøpet for lenge. <br />
<strong>februar</strong> <strong>2018</strong> unikum nr 2 25
Tekst: Sofie Søndergaard Klit | Foto: Yeonjae Kim<br />
Dødfødt forlag lever i bedste velgående<br />
Forlæggerne så på udgivelsen<br />
af debutbogen som en begravelse,<br />
for det var utænkeligt at<br />
de skulle udgive mere. Nu ser<br />
de lyset.<br />
Efter et år på kommunikationsstudiet på UiA opdagede<br />
Maja Hagen Torjussen at den del af kommunikationen<br />
som fascinerede hende var teksten.<br />
Med et ønske om at skabe noget og et ønske<br />
om at arbejde mere kreativt med tekst, flyttede<br />
hun til London hvor hun tog en bachelor i creative<br />
writing. Hjemvendt fra London begyndte<br />
Torjussen på en digtsamling og i den forbindelse<br />
gik hun gennem en ordning, hvor hun blev tildelt<br />
forfatteren Atle Håland som mentor. Det udviklede<br />
sig til et venskab.<br />
– Vi snakkede meget om at vi ville flytte fra byen.<br />
Vi savnede et sted i Kristiansand hvor folk kunne<br />
komme og skabe. Hvis folk ikke har et sted hvor<br />
de kan skabe, så slutter de med at skrive. Så enkelt<br />
er det. Efterhånden begyndte vi at spøge med at<br />
vi skulle starte vores eget forlag, siger Torjussen.<br />
Torjussen og Håland følte at de narrede alle da<br />
de i april 2017 arrangerede en åbningsfest for Lik<br />
26 Ungt forlag<br />
forlag. De havde ingen anelse om hvordan de faktisk<br />
skulle realisere foretagendet. Da der alligevel<br />
kom en del folk på åbningsfesten, turde de ikke<br />
indrømme at det var en spøg.<br />
– Vi tænkte “hvad nu hvis vi ikke får det til?”. Men<br />
så sendte folk bidrag ind til os, og vi tog kontakt<br />
til nogle mere etablerede, sørlandske forfattere.<br />
Nils Christian Moe-Repstad og Terje Dragseth er<br />
to lyrikere som jeg respekterer meget, og de ønskede<br />
at være med på udgivelsen. Det er en tillidserklæring<br />
som betyder meget for os.<br />
Målet er at samle de etablerede og uetablerede<br />
forfattere, og skabe en arena hvor alle kan lære<br />
noget. Forlaget skal være et led mellem ikke-publicering<br />
og de store forlag. De ønsker at skabe et<br />
uformelt klima med åben dialog. At det skal være<br />
hyggeligt er derfor vigtigt for forlaget.<br />
– I december udgav vi så vores første bog, en<br />
skønlitterær antologi. Det blev vældig fint med<br />
prosecco og masse hygge, mindes Torjussen<br />
På forlaget har de observeret at i litteraturkritikken<br />
får en lyrikudgivelse ofte negativ omtale<br />
hvis den er for hverdagslig i sproget. Derfor vil<br />
Lik forlag i deres næste udgivelse slå et slag for<br />
prosadigtet og udgive en antologi som udelukkende<br />
består af prosadigte. Torjussen uddyber<br />
at lyrik kommer i mange former og at hvis man<br />
kritiserer lyrikken for den form lyrikken er i, så<br />
fremmedgør man lyrikken. Digtsamlingen vil<br />
blive udgivet i juni og Torjussen understreger<br />
smilende at der selvfølgelig også vil blive serveret<br />
prosecco der.<br />
Netop nu er Håland i permission frem til juni<br />
for at skrive, så det er Torjussen som har ansvaret<br />
for prosadigtsamlingen. Lik forlags næste<br />
projekt er et samarbejde med Cultiva Ekspress<br />
og Litteraturhuset i Kristiansand, hvor unge forfattere<br />
i alderen 20 til 35 år inviteres på en uges<br />
skriveworkshop i august på Metochi studiesenter,<br />
Lesvos. Opholdet skal blandt andet resultere i en<br />
ny antologi fra Lik forlag som efter planen skal<br />
publiceres på den Skagerrakske bokmesse som<br />
Lik forlag arrangerer i samarbejde med Lord<br />
Jim Publishing i Kristiansand Kunsthall, <strong>februar</strong><br />
2019.<br />
– I starten lo vi lidt af at det var et dødfødt forlag<br />
og legede på den måde med forlagets navn. Vi ved<br />
stadig ikke hvordan fremtiden ser ud, men det er<br />
morsomt at se hvad vi kan få til. Det er ikke så<br />
vanskeligt når man bare tager et skridt af gangen,<br />
afslutter Torjussen.
Torsk med salsa og<br />
blomkålpure<br />
Ingredienser (til to):<br />
400 g torsk<br />
1 halv liten blomkål<br />
1 boks cherry tomater<br />
1/2 rødløk<br />
2 ss kremfløte eller helmelk<br />
10 asparges<br />
1 lime<br />
litt fersk koriander om ønsket<br />
smør<br />
salt og pepper etter smak.<br />
1. Kutt opp løken, tomat, 6 asparges i små<br />
terninger og finhakk koriander. Putt alt i en<br />
bolle og klem ut saften fra en halv lime og<br />
smak til med salt og pepper. Sett til siden<br />
2. Kutt opp blomkålen i store terninger og<br />
kok den mør. Ha oppi resten av aspargesen<br />
i 30-40 sekunder før du tar de ut igjen. sett<br />
til siden.<br />
3. Torsken trekkes i varmt vann med litt<br />
smør og salt i ca 10 minutter.<br />
4. Putt blomkålen og kremfløten i en blender eller<br />
foodprossesor og bland til det er en pure. Smak til<br />
med salt og pepper.<br />
5. Stek aspargesen kjapt i en glovarm stekepanne,<br />
ta av platen og klem over en halv lime og dryss<br />
over litt salt.<br />
6. Kos dere.<br />
Februar <strong>2018</strong> unikum nr 2 27
The student bucket list<br />
Vi bruker mye til på å stresse som studenter. Vi leser og leser, vi jobber hele tiden for nå drømmene<br />
våre. For mange er også en deltidsjobb en del av hverdagen og hvert semester ser ut til å<br />
gå raskere og raskere. Om du vil ha noen småting å mimre tilbake til når du er gammel, så har vi<br />
noen forslag. Uansett, prøv å gjør alt med et smil og husk å kose TEKST: deg som PÅL student ØYMOEN |FOTO: også. PRIVAT<br />
Tekst: Mia Amlie wright | foto: magnus hanserud ljøstad<br />
1.<br />
Gå på skolen i noe helt latterlig eller uforglemmelig. Ballkjole,<br />
en onepiece eller kledd ut som en vaskebjørn. Eller<br />
endelig bare bruk den buksa du tror er litt for mye, men<br />
du falt for i butikken.<br />
2.<br />
Ha en piknik på skolen. Det er mange flott steder på<br />
universitet som både kan funke for deg om du vil ta en<br />
morsom date eller en koselig lunsj med en venn. Pakk<br />
sammen et teppe og en kurv og fyll den med ting du liker.<br />
Eller du kan ta med mat fra kantina.<br />
3.<br />
Bli ordentlig kjent med en av professorene dine. Hør på<br />
hvordan de endte opp der. De er kunnskapsrike og kan<br />
mye mer enn faget sitt. De kan gi gode råd og veiledning til<br />
hvordan du skal bryte deg frem i alle mulige yrker.<br />
4.<br />
Bli med i en studentaktivitet eller en gruppe. Det er kjempemange<br />
morsomme og interessante ting å bli med på innenfor<br />
all slags ting: sport, politikk og så mye mer. Dette<br />
kan være en kjempefin måte å bli kjent med nye mennesker,<br />
få kontaker og til og med venner for livet.<br />
5.<br />
Sov på skolen. Dette gir deg kanskje ikke noe mer enn en<br />
morsom opplevelse, men er ikke det nok i mange tilfeller?<br />
6.<br />
Ta en full vanlig dag på campus. Gjør alt du ville gjort<br />
hjemme, men på skolen. Puss tennene, ta en dusj, gå<br />
nummer to, spis frokost, lunsj og middag, se seriene dine,<br />
les og kos deg.<br />
28 Student bucket list
7.<br />
Bli brisen eller mer på studentbaren før eller i mellom en forelesning.<br />
Tenk så moro timen blir. Gjør det gjerne med noen i<br />
klassen så dere kan dele gleden.<br />
8.<br />
Gjør noe spesielt for en av professorene dine. Ta med en kopp<br />
kaffe eller et eple. Eller skriv en liten lapp om hvor flink han<br />
eller hun er. Små gleder er viktig. Tenk hvor mye av den gode<br />
energien du gir professoren kommer tilbake i timene dine.<br />
9.<br />
Be ut han eller hun du har hatt et øye for. Om det er en i klassen<br />
eller en du ser i kantina ofte. Det verste som kan skje er at<br />
du gir den personen litt selvtillit, selv om du får et nei tilbake.<br />
Det beste som kan skje er starten på noe evig vidunderlig.<br />
10.<br />
Dette har vi snakket om før, men det er nok mange som har<br />
lyst og vi tror det kan være moro. Ha sex på campus. Bruk<br />
kondom. Ikke gjør det i Vrimle og sørg for ha det gøy.<br />
<strong>februar</strong> <strong>2018</strong> unikum nr 2 29
The triumph of engin∑ers<br />
TEXT: PÅL ØYMOEN<br />
ILLUSTRATION: CAMILLA RENNESUND<br />
It dawned on him. He realised it fully now. It filled him with only one<br />
emotion: Despair. His defence speech at the trial had not persuaded<br />
the jury. And he himself chose death over exile. “Leaving Athens, the<br />
only place with free speech, is worse than death.” he thought to himself.<br />
Now though, his mind is struggling to make peace with his own mortality,<br />
which he knows he will face soon. He tries to do what he always does;<br />
reason: “If I die, and I am dead, I will not realise it. If there is some sort of<br />
afterlife, I will be positively surprised. Either way: There is nothing to fear.”<br />
This monologue in his mind did not give him the same satisfaction as a conversation.<br />
Alas, it did give his soul just enough peace to drift off into slumber.<br />
Knowing full well that when he woke up, he had but one, final appointment.<br />
Blinding light awoke him. A strong, increasingly loud noise too. This light<br />
blinded him even through his eyelids. Facing the wall, he tried to turn<br />
around, but all he could see was white. “Are you gods who have come to take<br />
me?!” covering his eyes from the painfully bright light. The noise was of the<br />
strangest kind. “Could this be the music of the gods?” he thought to himself.<br />
Suddenly: Darkness. Silence. Apart from the ringing in his ears.<br />
He became curious: “Has the sun died?” His eyes still adjusting to<br />
the darkness of the night, he could hear a voice speaking to him:<br />
“Socrates, are you ok?” What a strange accent it was! Not Italian,<br />
nor Sicilian. And not Persian either. “Yes!” he replied, “I am here.”<br />
“Stay where you are!” The strange accent interrupted him just as he was<br />
about to ask them. “We will come to you, and guide you to us. Please do<br />
not fight, there is not much time.” Soon he felt strange hands on his arms,<br />
lifting him gently, but steadily in a direction. It all happened so fast.<br />
He felt ground under his feet. Colder. Like a sword. Metal. He was sat<br />
down, and strapped to a chair. Tightly. His eyesight was somewhat functional<br />
now. He never expected to see this: People. They spoke. A barbaric<br />
language. Nothing he could understand. Now they all sat down.<br />
“What n...” An enormous pressure forced him down, everything was<br />
shaking, the noise returned, his consciousness was being pulled away<br />
from him, and there was nothing he could do. He was forced into sleep.<br />
He woke up again, feeling disoriented. His body had taken some punishment.<br />
“Am I a soldier again?” People again. They looked at him. Confusion<br />
upon their faces. So much white. And these stones. So shiny. “Must<br />
be marble.” But there were moving images on them! “Stones of the gods. I<br />
am dead.” A woman rushed into the room. Stopping abruptly by the side<br />
of his bed. “Socrates, how are you feeling?” That strange accent again.<br />
“I feel like a soldier after a fight. Tell me, where have you moved me?”<br />
The woman took a deep breath and locked eyes with him. “Well, we have<br />
not moved you in the traditional sense. We have moved you through time.<br />
2415 summers and winters have passed, Socrates. We call these<br />
“years”. Your lifetime has gone by 34 times without you. You have<br />
travelled through time, and the year is 2016. Do you understand?”<br />
He lowered his eyebrows. Puckered his lips, and stared off into<br />
nothing for just a moment. He replied: “Is this the same bed you<br />
found me in?” Confusion dawned on the face of the woman.<br />
Everyone looked to her, anxiously awaiting a reply. “No,” she said,<br />
“it is not the same bed.” The crowd turning to Socrates. “I thought<br />
as much.” Socrates replied. “Then how can I have ended up in<br />
this bed, if I have not been moved? Reason defies this, does it not?”<br />
A moment went by. A smile slowly crept up on her face. She turned<br />
to her colleagues: “We got the right one!” The smile contaminated<br />
the rest of the room, except for Socrates who was simply confused.<br />
He was to rest that day, and watch far away vision, or television.<br />
The next day he was woken early, he had his most flavourful<br />
and extravagant breakfast ever, accompanied by the<br />
only woman who spoke the same language as he did. He spoke:<br />
- So you know my name.<br />
- Yes, we have been looking for you specifically. It is quite a miracle that<br />
you are here.<br />
- Very well, but I do not know yours.<br />
- My name is Sofia. It is a pleasure to meet you.<br />
- Oh how I love you, Sofia. And what do you plan to do with me, am I<br />
your prisoner? Is this Athens?<br />
She went on to explain the differences of their circumstances, their<br />
eras. How technology has vastly improved our lives and decreased<br />
our suffering. How war is at an all time low, and how it doesn’t feel<br />
like it because media has war in it’s spotlight. “Today, I will show you<br />
some of humanities greatest achievements, and after that I will pose you<br />
a question, which we all believe you will be best qualified to answer.”<br />
“How interesting!” he vigorously replied. “We must get to it at once!”<br />
“The first I wish to show you is already all around us: Electricity.<br />
Nikola Tesla and Thomas Edison are those credited for this.<br />
It is energy in the form of electricity, of lightning. You might<br />
say the power of Zeus runs through our streets, apartments<br />
and houses like veins, powering them and bringing them to life.<br />
30 the triumph of engineers
This power has been instrumental in most of our other achievements, allowing<br />
efficiency in labour and arithmetics, and increasing our worldwide well-being.”<br />
“Yes,” he replied wondrously, “Zeus was to be defeated by man after all.”<br />
“This is a rocket. It is a vessel for people, star sailors, astronauts, which uses<br />
enormous amounts of energy to blast off into the sky, leaving the earth. We<br />
have actually landed on the lunar surface. It is a cold and dark place, like<br />
another reality, and it is yet to be colonised.” He was about to inquire before<br />
she interrupted him: “There are many things you still may not understand,<br />
such as planets, gravity, and space, but I ask of you kindly to bear with me.<br />
These things would take much more than a day to explain, and you will be<br />
informed, eventually.” “Usually I would decline, but for you my dear Sofia, I<br />
accept.”<br />
They went on to see the Eiffel tower, aeroplanes, cars of all kinds, virtual<br />
reality and the large hadron collider. Sofia felt an enormous sense of pride<br />
as she realised herself all the feats and accomplishments of humankind.<br />
Proud that she could call this her time, how immense the progress from<br />
Socrates’ time was. How far they had come. With a frown on his face it was<br />
clear to Sofia that Socrates was flexing his cognitive muscles, trying as best<br />
he could to understand this strange world she called her own. But suddenly,<br />
a smile crept up, and he started giggling.<br />
“I see now, my dearest Sofia I see how you have done this. These magnificent<br />
achievements, as you call them, I see how you have presented them to me. In<br />
order of the least impressive, to the most impressive! Sure, all these achievements<br />
are great, but they are achievements of the advanced carpenter, the<br />
builder, the… how do you call it? The engineer! What you have shown me now<br />
is simply the triumph of the engineer. I know what is at the end, you truly<br />
have saved the best for last, and I must say that the wisdom you are about<br />
to grant me will be of incalculable value.”<br />
Sofia was puzzled, this was the end of their tour. Now awaited the question<br />
she wished to pose him, but her curiosity took over: “So, what is it you think<br />
is the grandest piece?”<br />
“Surely, that is next! Yes, here you are unlocking the secrets of our world, but<br />
these secrets are again, important for the engineer, for the next big house, the<br />
next big vessel, the next planet.<br />
No, what matters to us is not just the feats of the engineers, but of humanity<br />
as a whole. So tell me, my dearest Sofia, in these 2415 summers and winters<br />
you have had, humanity has had, since my time, visiting new worlds and discovering<br />
the fabric of the universe, what is the secret to the good life? Yes, tell<br />
me now! What are all the ethical secrets I strived so to try to unveil, how is<br />
a good and just state, and how is a good and just man? Tell me now my dear<br />
Sofia, I am dying to know!”<br />
He was gleeful. Smiling. Excited to be showered with wisdom, but as Sofia<br />
searched her mind for this wisdom, she knew there was nothing to tell him.<br />
“The ethical secrets are perhaps better hidden now than before.” she thought<br />
to herself, “We have all the resources we need to end suffering, still we put<br />
each other through hell.” Her face was empty. Expressionless. Sombre.<br />
The high she felt from her pride of these achievements was flipped upside<br />
down, and now she was realising the emptiness and shallowness of it all.<br />
Her voice was low and full of disappointment. <br />
“I do not have them, Socrates. That is the very question I wanted to ask you.”<br />
<strong>februar</strong> <strong>2018</strong> unikum nr 2 31