Lov om folkehelsearbeid (folkehelseloven), med merknader til de ...
Lov om folkehelsearbeid (folkehelseloven), med merknader til de ...
Lov om folkehelsearbeid (folkehelseloven), med merknader til de ...
Create successful ePaper yourself
Turn your PDF publications into a flip-book with our unique Google optimized e-Paper software.
<strong>Lov</strong> <strong>om</strong> <strong>folkehelsearbeid</strong> (<strong>folkehelseloven</strong>), <strong>med</strong> <strong>merkna<strong>de</strong>r</strong> <strong>til</strong><br />
<strong>de</strong> enkelte bestemmelsene<br />
Opptrykk <strong>til</strong> fylkesvise samlinger høsten 2011<br />
Folkehelseloven ble vedtatt i Stortinget<br />
24. juni 2011, og trer i kraft fra 01.01.2012<br />
1
Heftets tittel: <strong>Lov</strong> <strong>om</strong> <strong>folkehelsearbeid</strong> (<strong>folkehelseloven</strong>), <strong>med</strong> <strong>merkna<strong>de</strong>r</strong> <strong>til</strong><br />
<strong>de</strong> enkelte bestemmelsene. Opptrykk <strong>til</strong> fylkesvise samlinger<br />
høsten 2011<br />
Utgitt: 10/2011<br />
Bes<strong>til</strong>lingsnummer: IS-1939<br />
Utgitt av: Helsedirektoratet<br />
Kontakt: Av<strong>de</strong>ling lokalt <strong>folkehelsearbeid</strong><br />
Postadresse: Pb. 7000 St Olavs plass, 0130 Oslo<br />
Besøksadresse: Universitetsgata 2, Oslo<br />
2<br />
Tlf.: 810 20 050<br />
Faks: 24 16 30 01<br />
www.helsedirektoratet.no<br />
Heftet kan bes<strong>til</strong>les hos: Helsedirektoratet<br />
v/ Trykksaksekspedisjonen<br />
e-post: trykksak@helsedir.no<br />
Tlf.: 24 16 33 68<br />
Faks: 24 16 33 69<br />
Ved bes<strong>til</strong>ling, oppgi bes<strong>til</strong>lingsnummer: IS-1939
<strong>Lov</strong> <strong>om</strong> <strong>folkehelsearbeid</strong> (<strong>folkehelseloven</strong>)<br />
Kapittel 1. Innle<strong>de</strong>n<strong>de</strong> bestemmelser<br />
§ 1. Formål<br />
Formålet <strong>med</strong> <strong>de</strong>nne loven er å bidra <strong>til</strong> en samfunnsutvikling s<strong>om</strong> fremmer folkehelse, herun<strong>de</strong>r<br />
utjevner sosiale helseforskjeller. Folkehelsearbei<strong>de</strong>t skal fremme befolkningens helse, trivsel, go<strong>de</strong> sosiale<br />
og miljømessige forhold og bidra <strong>til</strong> å forebygge psykisk og s<strong>om</strong>atisk sykd<strong>om</strong>, ska<strong>de</strong> eller li<strong>de</strong>lse.<br />
<strong>Lov</strong>en skal sikre at k<strong>om</strong>muner, fylkesk<strong>om</strong>muner og statlige helsemyndigheter setter i verk <strong>til</strong>tak og<br />
samordner sin virks<strong>om</strong>het i <strong>folkehelsearbeid</strong>et på en forsvarlig måte. <strong>Lov</strong>en skal legge <strong>til</strong> rette for et<br />
langsiktig og systematisk <strong>folkehelsearbeid</strong>.<br />
§ 2. Virke<strong>om</strong>rå<strong>de</strong><br />
<strong>Lov</strong>en gjel<strong>de</strong>r for k<strong>om</strong>muner, fylkesk<strong>om</strong>muner og statlige myndigheter. Det s<strong>om</strong> er fastsatt for<br />
fylkesk<strong>om</strong>muner i <strong>de</strong>nne loven gjel<strong>de</strong>r også for Oslo k<strong>om</strong>mune.<br />
<strong>Lov</strong>ens kapittel 3 gjel<strong>de</strong>r i <strong>til</strong>legg for privat og offentlig virks<strong>om</strong>het og eiend<strong>om</strong> når forhold ved disse<br />
direkte eller indirekte kan ha innvirkning på helsen.<br />
Kongen kan gi forskrifter <strong>om</strong> lovens anven<strong>de</strong>lse på Svalbard og Jan Mayen og kan fastsette særlige<br />
regler av hensyn <strong>til</strong> stedlige forhold. Kongen kan bestemme <strong>om</strong> og i hvilken utstrekning bestemmelser gitt i<br />
loven her skal gjel<strong>de</strong> på norske skip i utenriksfart, i norske sivile luftfartøyer i internasjonal trafikk og på<br />
installasjoner og fartøy i arbeid på <strong>de</strong>n norske kontinentalsokkelen.<br />
<strong>Lov</strong>en gjel<strong>de</strong>r for helsepersonell, offentlige tjenestemenn og private <strong>de</strong>r <strong>de</strong>tte fastsettes i <strong>med</strong>hold av<br />
§§ 28 og 29.<br />
§ 3. Definisjoner<br />
I loven her menes <strong>med</strong><br />
a) folkehelse: befolkningens helse<strong>til</strong>stand og hvordan helsen for<strong>de</strong>ler seg i en befolkning<br />
b) <strong>folkehelsearbeid</strong>: samfunnets innsats for å påvirke faktorer s<strong>om</strong> direkte eller indirekte fremmer<br />
befolkningens helse og trivsel, forebygger psykisk og s<strong>om</strong>atisk sykd<strong>om</strong>, ska<strong>de</strong> eller li<strong>de</strong>lse, eller s<strong>om</strong><br />
beskytter mot helsetrusler, samt arbeid for en jevnere for<strong>de</strong>ling av faktorer s<strong>om</strong> direkte eller indirekte<br />
påvirker helsen.<br />
Kapittel 2. K<strong>om</strong>munens ansvar<br />
§ 4. K<strong>om</strong>munens ansvar for <strong>folkehelsearbeid</strong><br />
K<strong>om</strong>munen skal fremme befolkningens helse, trivsel, go<strong>de</strong> sosiale og miljømessige forhold og bidra <strong>til</strong><br />
å forebygge psykisk og s<strong>om</strong>atisk sykd<strong>om</strong>, ska<strong>de</strong> eller li<strong>de</strong>lse, bidra <strong>til</strong> utjevning av sosiale helseforskjeller<br />
og bidra <strong>til</strong> å beskytte befolkningen mot faktorer s<strong>om</strong> kan ha negativ innvirkning på helsen.<br />
K<strong>om</strong>munen skal fremme folkehelse innen <strong>de</strong> oppgaver og <strong>med</strong> <strong>de</strong> virkemidler k<strong>om</strong>munen er <strong>til</strong>lagt,<br />
herun<strong>de</strong>r ved lokal utvikling og planlegging, forvaltning og tjenesteyting.<br />
K<strong>om</strong>munen skal <strong>med</strong>virke <strong>til</strong> at helsemessige hensyn blir ivaretatt av andre myndigheter og<br />
virks<strong>om</strong>heter. Medvirkning skal skje blant annet gjenn<strong>om</strong> råd, uttalelser, samarbeid og <strong>de</strong>ltagelse i<br />
planlegging. K<strong>om</strong>munen skal legge <strong>til</strong> rette for samarbeid <strong>med</strong> frivillig sektor.<br />
§ 5. Oversikt over helse<strong>til</strong>stand og påvirkningsfaktorer i k<strong>om</strong>munen<br />
K<strong>om</strong>munen skal ha nødvendig oversikt over helse<strong>til</strong>stan<strong>de</strong>n i befolkningen og <strong>de</strong> positive og negative<br />
faktorer s<strong>om</strong> kan virke inn på <strong>de</strong>nne. Oversikten skal blant annet baseres på:<br />
a) opplysninger s<strong>om</strong> statlige helsemyndigheter og fylkesk<strong>om</strong>munen gjør <strong>til</strong>gjengelig etter §§ 20 og 25,<br />
b) kunnskap fra <strong>de</strong> k<strong>om</strong>munale helse- og <strong>om</strong>sorgstjenestene, jf. helse- og <strong>om</strong>sorgstjenesteloven § 3-3 og<br />
c) kunnskap <strong>om</strong> faktorer og utviklingstrekk i miljø og lokalsamfunn s<strong>om</strong> kan ha innvirkning på<br />
befolkningens helse.<br />
Oversikten skal være skriftlig og i<strong>de</strong>ntifisere folkehelseutfordringene i k<strong>om</strong>munen, herun<strong>de</strong>r vur<strong>de</strong>re<br />
3
konsekvenser og årsaksforhold. K<strong>om</strong>munen skal særlig være oppmerks<strong>om</strong> på trekk ved utviklingen s<strong>om</strong><br />
kan skape eller oppretthol<strong>de</strong> sosiale eller helsemessige problemer eller sosiale helseforskjeller.<br />
Departementet kan gi nærmere forskrifter <strong>om</strong> krav <strong>til</strong> k<strong>om</strong>munens oversikt.<br />
§ 6. Mål og planlegging<br />
Oversikten etter § 5 annet ledd skal inngå s<strong>om</strong> grunnlag for arbei<strong>de</strong>t <strong>med</strong> k<strong>om</strong>munens planstrategi. En<br />
drøfting av k<strong>om</strong>munens folkehelseutfordringer bør inngå i strategien, jf. plan- og bygningsloven § 10-1.<br />
K<strong>om</strong>munen skal i sitt arbeid <strong>med</strong> k<strong>om</strong>muneplaner etter plan- og bygningsloven kapittel 11 fastsette<br />
overordne<strong>de</strong> mål og strategier for <strong>folkehelsearbeid</strong>et s<strong>om</strong> er egnet <strong>til</strong> å møte <strong>de</strong> utfordringer k<strong>om</strong>munen<br />
står overfor <strong>med</strong> utgangspunkt i oversikten etter § 5 annet ledd.<br />
§ 7. Folkehelse<strong>til</strong>tak<br />
K<strong>om</strong>munen skal iverksette nødvendige <strong>til</strong>tak for å møte k<strong>om</strong>munens folkehelseutfordringer, jf. § 5.<br />
Dette kan blant annet <strong>om</strong>fatte <strong>til</strong>tak knyttet <strong>til</strong> oppvekst- og levekårsforhold s<strong>om</strong> bolig, utdanning, arbeid og<br />
inntekt, fysiske og sosiale miljøer, fysisk aktivitet, ernæring, ska<strong>de</strong>r og ulykker, tobakksbruk og alkohol- og<br />
annen rusmid<strong>de</strong>lbruk.<br />
K<strong>om</strong>munen skal gi informasjon, råd og veiledning <strong>om</strong> hva <strong>de</strong>n enkelte selv og befolkningen kan gjøre<br />
for å fremme helse og forebygge sykd<strong>om</strong>.<br />
Kapittel 3. Miljørettet helsevern<br />
§ 8. Virke<strong>om</strong>rå<strong>de</strong> og forskrifter<br />
Miljørettet helsevern <strong>om</strong>fatter <strong>de</strong> faktorer i miljøet s<strong>om</strong> <strong>til</strong> enhver tid direkte eller indirekte kan ha<br />
innvirkning på helsen. Disse <strong>om</strong>fatter blant annet biologiske, kjemiske, fysiske og sosiale miljøfaktorer.<br />
Departementet kan innenfor formålene etter § 1, gi forskrifter <strong>om</strong> miljørettet helsevern, herun<strong>de</strong>r<br />
bestemmelser <strong>om</strong> innemiljø, luftkvalitet, vann og vannforsyning, støy, <strong>om</strong>givelseshygiene, forebygging av<br />
ulykker og ska<strong>de</strong>r mv. Det kan også gis forskrifter <strong>om</strong> plikt <strong>til</strong> å ha internkontrollsystemer og <strong>til</strong> å føre<br />
internkontroll for å sikre at krav fastsatt i eller i <strong>med</strong>hold av <strong>de</strong>tte kapittel overhol<strong>de</strong>s.<br />
§ 9. K<strong>om</strong>munens oppgaver og <strong>de</strong>legering av myndighet<br />
K<strong>om</strong>munen skal føre <strong>til</strong>syn <strong>med</strong> <strong>de</strong> faktorer og forhold i miljøet s<strong>om</strong> <strong>til</strong> enhver tid direkte eller indirekte<br />
kan ha innvirkning på helsen, jf. § 8. Ansvar og oppgaver innen miljørettet helsevern s<strong>om</strong> i <strong>de</strong>nne lov er<br />
lagt <strong>til</strong> k<strong>om</strong>munen, kan i <strong>til</strong>legg <strong>til</strong> å <strong>de</strong>legeres etter bestemmelsene i k<strong>om</strong>muneloven <strong>de</strong>legeres <strong>til</strong> et<br />
interk<strong>om</strong>munalt selskap.<br />
K<strong>om</strong>munens myndighet kan utøves av k<strong>om</strong>munelegen <strong>de</strong>rs<strong>om</strong> <strong>de</strong>tte på grunn av tidsnød er nødvendig<br />
for at k<strong>om</strong>munens oppgaver etter <strong>de</strong>tte kapittel skal kunne utføres.<br />
§ 10. Mel<strong>de</strong>plikt og godkjenning<br />
Departementet kan innenfor miljørettet helsevern, jf. § 8, gi nærmere bestemmelser <strong>om</strong> mel<strong>de</strong>plikt <strong>til</strong>,<br />
eller plikt <strong>til</strong> å innhente godkjenning fra, k<strong>om</strong>munen før eller ved iverksetting av virks<strong>om</strong>het s<strong>om</strong> kan ha<br />
innvirkning på helsen. Det samme gjel<strong>de</strong>r ved endring av slik virks<strong>om</strong>het. K<strong>om</strong>munen kan ved godkjenning<br />
sette vilkår for å ivareta hensynet <strong>til</strong> folks helse, jf. §§ 1 og 8. Nærmere bestemmelser <strong>om</strong> godkjenning,<br />
herun<strong>de</strong>r saksbehandlingsregler <strong>til</strong> utfylling av tjenesteloven, kan gis i forskriftene. Unntak fra tjenesteloven<br />
§ 11 annet ledd kan bare gjøres når <strong>de</strong>t er begrunnet ut fra tvingen<strong>de</strong> allmenne hensyn.<br />
For virks<strong>om</strong>heter s<strong>om</strong> er un<strong>de</strong>rlagt mel<strong>de</strong>- eller godkjenningsplikt, kan <strong>de</strong>t i forskrift etter første ledd<br />
kreves at en vur<strong>de</strong>ring fra et akkreditert inspeksjonsorgan skal fremlegges. Slik vur<strong>de</strong>ring kan kreves<br />
innhentet ved nærmere bestemte tidsintervaller. Virks<strong>om</strong>heten <strong>de</strong>kker utgiftene <strong>til</strong> vur<strong>de</strong>ringen fra <strong>de</strong>t<br />
akkrediterte inspeksjonsorganet.<br />
Ders<strong>om</strong> godkjenning ikke foreligger, kan k<strong>om</strong>munen kreve virks<strong>om</strong>heten stanset. Stansing kan bare<br />
kreves <strong>de</strong>rs<strong>om</strong> ulempene ved stansing står i rimelig forhold <strong>til</strong> <strong>de</strong>n helsefare s<strong>om</strong> unngås. Stansing kan <strong>om</strong><br />
nødvendig gjenn<strong>om</strong>føres <strong>med</strong> bistand fra politiet.<br />
I forskriftene kan <strong>de</strong>t bestemmes at fylkesmannen skal ha godkjenningsmyndighet <strong>de</strong>rs<strong>om</strong><br />
virks<strong>om</strong>heten berører flere k<strong>om</strong>muner. Berører virks<strong>om</strong>heten flere fylker, kan <strong>de</strong>t bestemmes at<br />
<strong>de</strong>partementet skal ha godkjenningsmyndigheten. For vann og vannforsyning kan <strong>de</strong>t i forskrift bestemmes<br />
at annen statlig myndighet enn fylkesmannen skal ha godkjenningsmyndigheten. Det kan vi<strong>de</strong>re gis<br />
4
særskilte bestemmelser <strong>om</strong> klageordning i <strong>til</strong>feller hvor fylkesmannen, <strong>de</strong>partementet eller annen statlig<br />
myndighet gir godkjenning.<br />
§ 11. Helsekonsekvensutredning<br />
K<strong>om</strong>munen kan pålegge <strong>de</strong>n s<strong>om</strong> planlegger eller driver virks<strong>om</strong>het, eller <strong>de</strong>n ansvarlige for forhold<br />
ved en eiend<strong>om</strong>, for egen regning å utre<strong>de</strong> mulige helsemessige konsekvenser av <strong>til</strong>taket eller forhol<strong>de</strong>t.<br />
Slik utredning kan bare kreves <strong>de</strong>rs<strong>om</strong> ulempene ved å foreta utredningen står i rimelig forhold <strong>til</strong> <strong>de</strong><br />
helsemessige hensyn s<strong>om</strong> <strong>til</strong>sier at forhol<strong>de</strong>t utre<strong>de</strong>s.<br />
Klageinstansen har ved behandling av klagesaker <strong>til</strong>svaren<strong>de</strong> rett <strong>til</strong> å kreve<br />
helsekonsekvensutredning.<br />
§ 12. Opplysningsplikt<br />
K<strong>om</strong>munen kan pålegge <strong>de</strong>n s<strong>om</strong> planlegger eller driver virks<strong>om</strong>het s<strong>om</strong> kan ha innvirkning på helsen,<br />
en plikt <strong>til</strong>, uten hin<strong>de</strong>r av taushetsplikt, å gi k<strong>om</strong>munen <strong>de</strong> opplysninger s<strong>om</strong> er nødvendige for at <strong>de</strong>n kan<br />
utføre sine gjøremål etter <strong>de</strong>tte kapittel. Når særlige grunner <strong>til</strong>sier <strong>de</strong>t, kan k<strong>om</strong>munen kreve at<br />
opplysningene gis av enhver s<strong>om</strong> utfører arbeid for <strong>de</strong>n s<strong>om</strong> har opplysningsplikt etter første punktum.<br />
Opplysninger s<strong>om</strong> nevnt i første punktum kan også kreves fra andre offentlige myndigheter uten hin<strong>de</strong>r av<br />
taushetsplikt.<br />
Den ansvarlige for eiend<strong>om</strong> eller virks<strong>om</strong>het s<strong>om</strong> nevnt i første ledd, skal av eget <strong>til</strong>tak gi k<strong>om</strong>munen<br />
opplysninger <strong>om</strong> forhold ved eiend<strong>om</strong>men eller virks<strong>om</strong>heten s<strong>om</strong> åpenbart kan ha negativ innvirkning på<br />
helsen.<br />
K<strong>om</strong>munen kan <strong>de</strong>ssuten pålegge <strong>de</strong>n ansvarlige for eiend<strong>om</strong> eller virks<strong>om</strong>het s<strong>om</strong> nevnt i første ledd,<br />
plikt <strong>til</strong> å gi allmennheten, kun<strong>de</strong>r eller andre opplysninger <strong>om</strong> forhold ved eiend<strong>om</strong>men eller virks<strong>om</strong>heten<br />
s<strong>om</strong> kan ha innvirkning på helsen.<br />
§ 13. Gransking<br />
K<strong>om</strong>munen kan for å ivareta sine oppgaver etter <strong>de</strong>tte kapittel beslutte at <strong>de</strong>t skal foretas gransking av<br />
eiend<strong>om</strong> eller virks<strong>om</strong>het. Granskingen kan gjenn<strong>om</strong>føres av <strong>de</strong>n s<strong>om</strong> er <strong>de</strong>legert myndighet etter § 9 eller<br />
av k<strong>om</strong>munelegen i hastesaker. Granskingen kan <strong>om</strong> nødvendig gjenn<strong>om</strong>føres <strong>med</strong> bistand fra politiet.<br />
Den s<strong>om</strong> utfører granskingen skal uhindret ha adgang <strong>til</strong> å inspisere eiend<strong>om</strong> og virks<strong>om</strong>het og <strong>til</strong> å ta<br />
nødvendige prøver uten godtgjøring. Det kan kreves fremlagt dokumenter og materiale og kreves foretatt<br />
un<strong>de</strong>rsøkelser s<strong>om</strong> kan ha betydning for k<strong>om</strong>munens gjøremål etter <strong>de</strong>tte kapittel. Omkostninger forbun<strong>de</strong>t<br />
<strong>med</strong> granskingen betales av <strong>de</strong>n ansvarlige for eiend<strong>om</strong>men eller virks<strong>om</strong>heten.<br />
Fylkesmannen har i klagesaker <strong>til</strong>svaren<strong>de</strong> adgang <strong>til</strong> å gjenn<strong>om</strong>føre gransking.<br />
Ved gransking av virks<strong>om</strong>het eller eiend<strong>om</strong>, skal <strong>de</strong>n s<strong>om</strong> utfører granskingen, først ta kontakt <strong>med</strong><br />
representanter for virks<strong>om</strong>hetens le<strong>de</strong>lse.<br />
§ 14. Retting<br />
K<strong>om</strong>munen kan pålegge forhold ved en eiend<strong>om</strong> eller virks<strong>om</strong>het i k<strong>om</strong>munen rettet hvis forhol<strong>de</strong>t<br />
direkte eller indirekte kan ha negativ innvirkning på helsen eller er i strid <strong>med</strong> bestemmelser gitt i <strong>med</strong>hold<br />
av <strong>de</strong>tte kapittel. Retting kan bare kreves <strong>de</strong>rs<strong>om</strong> ulempene ved å foreta rettingen står i rimelig forhold <strong>til</strong><br />
<strong>de</strong> helsemessige hensyn s<strong>om</strong> <strong>til</strong>sier at forhol<strong>de</strong>t rettes.<br />
Pålegget skal være skriftlig og innehol<strong>de</strong> en frist for når <strong>de</strong>t skal være utført. Det skal rettes <strong>til</strong> <strong>de</strong>n s<strong>om</strong><br />
er ansvarlig for forhol<strong>de</strong>t, eller <strong>til</strong> virks<strong>om</strong>heten s<strong>om</strong> sådan. Kostna<strong>de</strong>ne ved å gjenn<strong>om</strong>føre pålegget skal<br />
<strong>de</strong>kkes av <strong>de</strong>n s<strong>om</strong> er ansvarlig for forhol<strong>de</strong>t, eventuelt av virks<strong>om</strong>heten s<strong>om</strong> sådan.<br />
§ 15. Tvangsmulkt<br />
K<strong>om</strong>munen kan ved oversittelse av frist for å oppfylle pålegg <strong>om</strong> retting av forhold etter § 14 ilegge<br />
adressaten for pålegget tvangsmulkt i form av engangsmulkt eller løpen<strong>de</strong> dagmulkt. Tvangsmulkten må<br />
være fastsatt enten samtidig <strong>med</strong> pålegget eller i forbin<strong>de</strong>lse <strong>med</strong> fastsettelse av ny frist for oppfyllelse av<br />
pålegget. Tvangsmulktens størrelse fastsettes un<strong>de</strong>r hensyn <strong>til</strong> hvor viktig <strong>de</strong>t er at pålegget blir<br />
gjenn<strong>om</strong>ført og hvilke kostna<strong>de</strong>r <strong>de</strong>t antas å <strong>med</strong>føre. Tvangsmulkten <strong>til</strong>faller statskassen.<br />
Tvangsmulkten er tvangsgrunnlag for utlegg.<br />
Departementet kan gi nærmere bestemmelser <strong>om</strong> fastsettelse og beregning av tvangsmulkt.<br />
5
§ 16. Stansing<br />
Oppstår <strong>de</strong>t forhold ved en virks<strong>om</strong>het eller eiend<strong>om</strong> s<strong>om</strong> <strong>med</strong>fører en overhengen<strong>de</strong> fare for<br />
helseska<strong>de</strong>, skal k<strong>om</strong>munen stanse hele eller <strong>de</strong>ler av virks<strong>om</strong>heten eller aktiviteten inn<strong>til</strong> forhol<strong>de</strong>ne er<br />
rettet eller faren er over. Stansing kan <strong>om</strong> nødvendig gjenn<strong>om</strong>føres <strong>med</strong> bistand fra politiet.<br />
§ 17. Overtre<strong>de</strong>lsesgebyr<br />
Departementet kan i forskrift fastsette at k<strong>om</strong>munen kan ilegge overtre<strong>de</strong>lsesgebyr overfor <strong>de</strong>n s<strong>om</strong><br />
forsettlig eller uakts<strong>om</strong>t overtrer bestemmelsene i §§ 10 <strong>til</strong> 14 og § 16. Det samme gjel<strong>de</strong>r ved overtre<strong>de</strong>lse<br />
av forskrifter gitt i <strong>med</strong>hold av §§ 8 og 10 når <strong>de</strong>t er fastsatt i forskriften at overtre<strong>de</strong>lse kan <strong>med</strong>føre slik<br />
sanksjon.<br />
I forskrift etter første ledd kan <strong>de</strong>partementet gi nærmere bestemmelser <strong>om</strong> hvilke overtre<strong>de</strong>lser nevnt<br />
i første ledd s<strong>om</strong> kan <strong>med</strong>føre overtre<strong>de</strong>lsesgebyr. Vi<strong>de</strong>re skal forskriften gi nærmere bestemmelser <strong>om</strong><br />
utmåling og betaling av gebyret, og <strong>de</strong>t kan gis regler <strong>om</strong> rente og <strong>til</strong>leggsgebyr <strong>de</strong>rs<strong>om</strong> overtre<strong>de</strong>lsesgebyr<br />
ikke blir betalt ved forfall. Gebyret <strong>til</strong>faller statskassen.<br />
En<strong>de</strong>lig vedtak <strong>om</strong> overtre<strong>de</strong>lsesgebyr er tvangsgrunnlag for utlegg.<br />
Foretak kan ilegges overtre<strong>de</strong>lsesgebyr i samsvar <strong>med</strong> første <strong>til</strong> tredje ledd når overtre<strong>de</strong>lsen er begått<br />
av noen s<strong>om</strong> har handlet på vegne av foretaket. Dette gjel<strong>de</strong>r selv <strong>om</strong> ingen enkeltperson kan ilegges<br />
overtre<strong>de</strong>lsesgebyr.<br />
§ 18. Straff<br />
Med bøter eller fengsel inn<strong>til</strong> 3 måne<strong>de</strong>r eller begge <strong>de</strong>ler straffes <strong>de</strong>n s<strong>om</strong> forsettlig eller uakts<strong>om</strong>t<br />
overtrer pålegg eller forskrifter gitt i <strong>med</strong>hold av <strong>de</strong>tte kapittel. Medvirkning straffes på samme måte.<br />
Har overtre<strong>de</strong>lsen ikke <strong>med</strong>ført helseska<strong>de</strong> eller kun ubety<strong>de</strong>lig fare for helseska<strong>de</strong>, skjer offentlig<br />
påtale kun etter begjæring fra k<strong>om</strong>munestyret selv.<br />
§ 19. Klage<br />
Fylkesmannen avgjør klager over vedtak truffet av k<strong>om</strong>munen eller k<strong>om</strong>munelegen etter <strong>de</strong>tte kapittel.<br />
Kapittel 4. Fylkesk<strong>om</strong>munens ansvar<br />
§ 20. Fylkesk<strong>om</strong>munens ansvar for <strong>folkehelsearbeid</strong><br />
Fylkesk<strong>om</strong>munen skal fremme folkehelse innen <strong>de</strong> oppgaver og <strong>med</strong> <strong>de</strong> virkemidler s<strong>om</strong><br />
fylkesk<strong>om</strong>munen er <strong>til</strong>lagt. Dette skal skje gjenn<strong>om</strong> regional utvikling og planlegging, forvaltning og<br />
tjenesteyting og <strong>til</strong>tak s<strong>om</strong> kan møte fylkets folkehelseutfordringer, jf. § 21 annet ledd.<br />
Fylkesk<strong>om</strong>munen skal un<strong>de</strong>rstøtte <strong>folkehelsearbeid</strong>et i k<strong>om</strong>munene, blant annet ved å gjøre<br />
<strong>til</strong>gjengelig opplysninger i henhold <strong>til</strong> § 21, jf. § 5 første ledd bokstav a. Fylkesk<strong>om</strong>munen skal være<br />
pådriver for og samordne <strong>folkehelsearbeid</strong>et i fylket, for eksempel gjenn<strong>om</strong> partnerskap.<br />
§ 21. Oversikt over helse<strong>til</strong>stand og påvirkningsfaktorer i fylket<br />
Fylkesk<strong>om</strong>munen skal ha nødvendig oversikt over helse<strong>til</strong>stan<strong>de</strong>n i fylket og <strong>de</strong> positive og negative<br />
faktorer s<strong>om</strong> kan virke inn på <strong>de</strong>nne. Oversikten skal blant annet baseres på:<br />
a) opplysninger s<strong>om</strong> statlige helsemyndigheter gjør <strong>til</strong>gjengelig etter § 25,<br />
b) relevant kunnskap fra k<strong>om</strong>munene, tannhelsetjenesten og andre <strong>de</strong>ler av fylkesk<strong>om</strong>munens virks<strong>om</strong>het<br />
<strong>med</strong> betydning for folkehelsen.<br />
Oversikten skal være skriftlig og i<strong>de</strong>ntifisere folkehelseutfordringene i fylket, herun<strong>de</strong>r vur<strong>de</strong>re<br />
konsekvenser og årsaksforhold. Fylkesk<strong>om</strong>munen skal særlig være oppmerks<strong>om</strong> på trekk ved utviklingen<br />
s<strong>om</strong> kan skape eller oppretthol<strong>de</strong> sosiale eller helsemessige problemer eller sosiale helseforskjeller.<br />
Oversikten over fylkesk<strong>om</strong>munens folkehelseutfordringer etter annet ledd skal inngå s<strong>om</strong> grunnlag for<br />
arbei<strong>de</strong>t <strong>med</strong> fylkesk<strong>om</strong>munens planstrategi. En drøfting av disse utfordringene bør inngå i strategien, jf.<br />
plan- og bygningsloven § 7-1.<br />
Departementet kan gi nærmere forskrifter <strong>om</strong> krav <strong>til</strong> fylkesk<strong>om</strong>munens oversikt, herun<strong>de</strong>r <strong>om</strong> plikt <strong>til</strong> å<br />
gjenn<strong>om</strong>føre befolkningsun<strong>de</strong>rsøkelser, og <strong>om</strong> innhol<strong>de</strong>t i og gjenn<strong>om</strong>føringen av slike un<strong>de</strong>rsøkelser i<br />
fylket.<br />
6
Kapittel 5. Statlige myndigheters ansvar<br />
§ 22. Statlige myndigheters ansvar<br />
Statlige myndigheter skal i sin virks<strong>om</strong>het vur<strong>de</strong>re konsekvenser for befolkningens helse <strong>de</strong>r <strong>de</strong>t er<br />
relevant.<br />
§ 23. Fylkesmannens ansvar<br />
Fylkesmannen skal bidra <strong>til</strong> å iverksette nasjonal politikk på folkehelse<strong>om</strong>rå<strong>de</strong>t og være pådriver for<br />
kunnskapsbasert <strong>folkehelsearbeid</strong> på lokalt og regionalt nivå, blant annet gjenn<strong>om</strong> råd og veiledning <strong>til</strong><br />
k<strong>om</strong>muner og fylkesk<strong>om</strong>muner.<br />
§ 24. Helsedirektoratets ansvar<br />
Helsedirektoratet skal følge <strong>med</strong> på forhold s<strong>om</strong> påvirker folkehelsen og bidra <strong>til</strong> å iverksette nasjonal<br />
politikk på folkehelse<strong>om</strong>rå<strong>de</strong>t og være en pådriver for kunnskapsbasert <strong>folkehelsearbeid</strong>, blant annet<br />
gjenn<strong>om</strong> utvikling av nasjonale normer og standar<strong>de</strong>r for godt <strong>folkehelsearbeid</strong>.<br />
Helsedirektoratet skal gi k<strong>om</strong>muner, fylkesk<strong>om</strong>muner, fylkesmenn og andre statlige institusjoner,<br />
helsepersonell og befolkningen informasjon, råd og veiledning <strong>om</strong> strategier og <strong>til</strong>tak i <strong>folkehelsearbeid</strong>et.<br />
Direktoratet skal vi<strong>de</strong>re samarbei<strong>de</strong> <strong>med</strong> Nasjonalt folkehelseinstitutt <strong>om</strong> å gjøre <strong>til</strong>gjengelig opplysninger<br />
<strong>om</strong> helse<strong>til</strong>stand og påvirkningsfaktorer etter § 25.<br />
§ 25. Nasjonalt folkehelseinstitutts ansvar<br />
Nasjonalt folkehelseinstitutt skal overvåke utviklingen av folkehelsen, utarbei<strong>de</strong> oversikt over<br />
befolkningens helse<strong>til</strong>stand og faktorer s<strong>om</strong> påvirker <strong>de</strong>nne, samt drive forskning på folkehelse<strong>om</strong>rå<strong>de</strong>t.<br />
Nasjonalt folkehelseinstitutt skal gjøre <strong>til</strong>gjengelig opplysninger s<strong>om</strong> grunnlag for k<strong>om</strong>munenes og<br />
fylkesk<strong>om</strong>munenes oversikter etter §§ 5 og 21. Opplysningene skal være basert på statistikk fra sentrale<br />
helseregistre, samt annen relevant statistikk. Nasjonalt folkehelseinstitutt skal gi bistand, råd, veiledning og<br />
informasjon i <strong>de</strong>n forbin<strong>de</strong>lse.<br />
Departementet kan i forskrift gi utfyllen<strong>de</strong> bestemmelser <strong>om</strong> opplysninger s<strong>om</strong> skal gjøres <strong>til</strong>gjengelig<br />
for k<strong>om</strong>munen og fylkesk<strong>om</strong>munen.<br />
Nasjonalt folkehelseinstitutt skal i forbin<strong>de</strong>lse <strong>med</strong> eksponering for helseska<strong>de</strong>lige miljøfaktorer bistå<br />
k<strong>om</strong>muner, fylkesk<strong>om</strong>muner, fylkesmenn og andre statlige institusjoner, helsepersonell og befolkningen for<br />
å sikre beskyttelse av befolkningens helse.<br />
Kapittel 6. Samarbeid, beredskap, internkontroll, <strong>til</strong>syn mv.<br />
§ 26. Samarbeid mell<strong>om</strong> k<strong>om</strong>muner<br />
Departementet kan pålegge samarbeid mell<strong>om</strong> k<strong>om</strong>muner når <strong>de</strong>t anses påkrevet for en forsvarlig<br />
løsning av <strong>folkehelsearbeid</strong>et i k<strong>om</strong>munene, herun<strong>de</strong>r gi bestemmelser <strong>om</strong> hvilke oppgaver <strong>de</strong>t skal<br />
samarbei<strong>de</strong>s <strong>om</strong> og for<strong>de</strong>ling av utgifter.<br />
Ders<strong>om</strong> forhol<strong>de</strong>ne <strong>til</strong>sier <strong>de</strong>t, skal k<strong>om</strong>munen yte bistand <strong>til</strong> andre k<strong>om</strong>muner ved ulykker og andre<br />
akutte situasjoner. Anmodning <strong>om</strong> bistand fremmes av <strong>de</strong>n k<strong>om</strong>munen s<strong>om</strong> har bistandsbehovet. Den<br />
k<strong>om</strong>munen s<strong>om</strong> mottar bistand skal yte k<strong>om</strong>munen s<strong>om</strong> bidrar <strong>med</strong> hjelp, k<strong>om</strong>pensasjon for utgifter s<strong>om</strong><br />
pådras, <strong>med</strong> mindre annet er avtalt eller bestemt i <strong>med</strong>hold av første ledd.<br />
§ 27. Samfunns<strong>med</strong>isinsk k<strong>om</strong>petanse<br />
K<strong>om</strong>munen skal ha nødvendig samfunns<strong>med</strong>isinsk k<strong>om</strong>petanse for å ivareta oppgaver etter loven her.<br />
Det skal ansettes en eller flere k<strong>om</strong>muneleger s<strong>om</strong> <strong>med</strong>isinsk-faglig rådgiver for k<strong>om</strong>munen for å ivareta<br />
blant annet:<br />
a) samfunns<strong>med</strong>isinsk rådgivning i k<strong>om</strong>munens <strong>folkehelsearbeid</strong>, jf. §§ 4 <strong>til</strong> 7, herun<strong>de</strong>r epi<strong>de</strong>miologiske<br />
analyser, jf. § 5 annet ledd,<br />
b) hastek<strong>om</strong>petanse på k<strong>om</strong>munens vegne i saker innen miljørettet helsevern, smittevern og helsemessig<br />
beredskap og<br />
c) andre oppgaver <strong>de</strong>legert fra k<strong>om</strong>munestyret.<br />
K<strong>om</strong>munene kan samarbei<strong>de</strong> <strong>med</strong> andre k<strong>om</strong>muner <strong>om</strong> ansettelse av k<strong>om</strong>munelege.<br />
7
§ 28. Beredskap<br />
K<strong>om</strong>munen, fylkesk<strong>om</strong>munen, fylkesmannen, Helsedirektoratet og Nasjonalt folkehelseinstitutt har<br />
ansvar for nødvendige beredskapsforbere<strong>de</strong>lser og for <strong>til</strong>tak i beredskapssituasjoner, jf.<br />
helseberedskapsloven § 2-1.<br />
K<strong>om</strong>munen plikter å utarbei<strong>de</strong> en beredskapsplan for sine oppgaver etter <strong>de</strong>nne lovens kapittel 3, i<br />
samsvar <strong>med</strong> helseberedskapsloven. Helseberedskapsplanen skal samordnes <strong>med</strong> k<strong>om</strong>munens øvrige<br />
beredskapsplaner.<br />
Departementet kan i forskrift gi nærmere bestemmelser <strong>om</strong> k<strong>om</strong>munens beredskap innen miljørettet<br />
helsevern, og <strong>om</strong> mel<strong>de</strong>plikt for k<strong>om</strong>muner, helseforetak og helsepersonell <strong>til</strong> Nasjonalt folkehelseinstitutt<br />
<strong>om</strong> miljøhen<strong>de</strong>lser eller mistanke <strong>om</strong> utbrudd av sykd<strong>om</strong> relatert <strong>til</strong> eksponering for helseska<strong>de</strong>lige<br />
miljøfaktorer. I forskrift kan vi<strong>de</strong>re gis nærmere bestemmelser <strong>om</strong> oppgaver for og ansvarsfor<strong>de</strong>ling mell<strong>om</strong><br />
k<strong>om</strong>muner, fylkesk<strong>om</strong>muner og statlige helsemyndigheter for å sikre beskyttelse av befolkningens helse.<br />
§ 29. Gjenn<strong>om</strong>føring av avtaler <strong>med</strong> frem<strong>med</strong>e stater og internasjonale organisasjoner<br />
Kongen i statsråd kan i forskrift gi nærmere bestemmelser for gjenn<strong>om</strong>føring av avtaler på<br />
folkehelse<strong>om</strong>rå<strong>de</strong>t <strong>med</strong> frem<strong>med</strong>e stater og internasjonale organisasjoner.<br />
Forskrift etter første ledd kan gi bestemmelser <strong>om</strong> gjenn<strong>om</strong>føring av Ver<strong>de</strong>ns helseorganisasjons<br />
internasjonale helsereglement (IHR), herun<strong>de</strong>r <strong>om</strong> etablering av IHR-registre. IHR-registre kan innehol<strong>de</strong><br />
helseopplysninger i avi<strong>de</strong>ntifisert eller i personi<strong>de</strong>ntifiserbar form, uten samtykke fra <strong>de</strong> registrerte. Det kan<br />
gis bestemmelser <strong>om</strong> plikt for helsepersonell, offentlige tjenestemenn og private <strong>til</strong> å mel<strong>de</strong> eller varsle<br />
helseopplysninger <strong>til</strong> IHR-registre. Vi<strong>de</strong>re behandling av opplysninger i IHR-registre skal være i tråd <strong>med</strong><br />
bestemmelsene i helseregisterloven.<br />
Forskrift etter første ledd kan gi bestemmelser <strong>om</strong> iverksetting av midlertidige og ståen<strong>de</strong> <strong>til</strong>tak fra<br />
Ver<strong>de</strong>ns helseorganisasjon.<br />
§ 30. Internkontroll<br />
K<strong>om</strong>munen og fylkesk<strong>om</strong>munen skal føre internkontroll for å sikre at krav fastsatt i eller i <strong>med</strong>hold av<br />
loven her overhol<strong>de</strong>s.<br />
K<strong>om</strong>munenes <strong>til</strong>syn <strong>med</strong> virks<strong>om</strong>het og eiend<strong>om</strong> i henhold <strong>til</strong> § 9 skal dokumenteres særskilt,<br />
herun<strong>de</strong>r uavhengighet og likebehandling i <strong>til</strong>synet.<br />
§ 31. Statlig <strong>til</strong>syn <strong>med</strong> lov <strong>om</strong> <strong>folkehelsearbeid</strong><br />
Fylkesmannen skal føre <strong>til</strong>syn <strong>med</strong> lovligheten av k<strong>om</strong>munens og fylkesk<strong>om</strong>munens oppfyllelse av<br />
plikter pålagt i eller i <strong>med</strong>hold av §§ 4 <strong>til</strong> 9, 20, 21 og 27 <strong>til</strong> 30 i loven her.<br />
Reglene i k<strong>om</strong>muneloven kapittel 10 A gjel<strong>de</strong>r for <strong>til</strong>synsvirks<strong>om</strong>heten etter første ledd.<br />
§ 32. Overordnet faglig <strong>til</strong>syn<br />
Statens helse<strong>til</strong>syn har <strong>de</strong>t overordne<strong>de</strong> faglige <strong>til</strong>syn <strong>med</strong> loven her i henhold <strong>til</strong> § 31, og skal utøve<br />
myndighet i samsvar <strong>med</strong> <strong>de</strong>t s<strong>om</strong> er bestemt i lov og forskrift.<br />
§ 33. Vi<strong>de</strong>reføring av forskrifter<br />
Forskrifter gitt eller vi<strong>de</strong>reført i <strong>med</strong>hold av lov 19. november 1982 nr. 66 <strong>om</strong> helsetjenesten i<br />
k<strong>om</strong>munene kapittel 4a og § 7-9 gjel<strong>de</strong>r også etter at loven her har trådt i kraft.<br />
§ 34. Ikrafttre<strong>de</strong>lse<br />
<strong>Lov</strong>en trer i kraft fra <strong>de</strong>n tid Kongen bestemmer. 1 Kongen kan sette i kraft <strong>de</strong> enkelte bestemmelser <strong>til</strong><br />
forskjellig tid.<br />
§ 35. Endringer i andre lover<br />
Fra <strong>de</strong>t tidspunkt loven trer i kraft, gjøres følgen<strong>de</strong> endringer i andre lover:<br />
1. <strong>Lov</strong> 19. juni 2009 nr. 65 <strong>om</strong> fylkesk<strong>om</strong>muners oppgaver i <strong>folkehelsearbeid</strong>et oppheves.<br />
2. I lov 9. mars 1973 nr. 14 <strong>om</strong> vern mot tobakkska<strong>de</strong>r gjøres følgen<strong>de</strong> endringer:<br />
§ 13 annet ledd skal ly<strong>de</strong>:<br />
8
Reglene vedrøren<strong>de</strong> k<strong>om</strong>munestyrets og Arbeids<strong>til</strong>synets virks<strong>om</strong>het s<strong>om</strong> <strong>til</strong>synsorgan etter<br />
henholdsvis <strong>folkehelseloven</strong> kapittel 3 og arbeidsmiljøloven § 18-4 <strong>til</strong> 18-8 får <strong>til</strong>svaren<strong>de</strong> anven<strong>de</strong>lse ved<br />
<strong>til</strong>syn etter paragrafen her.<br />
3. I lov 5. august 1994 nr. 55 <strong>om</strong> vern mot smitts<strong>om</strong>me sykd<strong>om</strong>mer gjøres følgen<strong>de</strong> endringer:<br />
§ 2-2 åtten<strong>de</strong> ledd skal ly<strong>de</strong>:<br />
Når <strong>de</strong>t er nødvendig for iverksetting av <strong>til</strong>tak eller for oversikt og kontroll i forbin<strong>de</strong>lse <strong>med</strong><br />
smitts<strong>om</strong>me sykd<strong>om</strong>mer, kan k<strong>om</strong>munelegen, fylkesmannen, Helse<strong>til</strong>synet i fylket, Helsedirektoratet,<br />
Statens helse<strong>til</strong>syn og Nasjonalt folkehelseinstitutt kreve opplysninger fra offentlige kil<strong>de</strong>r eller privat helse-<br />
og <strong>om</strong>sorgstjeneste uten hin<strong>de</strong>r av lovbestemt taushetsplikt. Helsedirektoratet og Nasjonalt<br />
folkehelseinstitutt kan i en smittesituasjon behandle opplysninger samlet inn etter <strong>de</strong>tte ledd i<br />
utbruddsregistre. Behandling av opplysninger skal være i tråd <strong>med</strong> bestemmelsene i helseregisterloven.<br />
§ 4-10 første <strong>til</strong> tredje ledd skal ly<strong>de</strong>:<br />
Tjenestemenn ved politiet, skipskontrollen, losvesenet, tollvesenet og havnevesenet, på flyplasser og<br />
ansatte i Mat<strong>til</strong>synet plikter å ha særlig oppmerks<strong>om</strong>het rettet mot smitts<strong>om</strong>me sykd<strong>om</strong>mer. De plikter å<br />
bistå <strong>med</strong> gjenn<strong>om</strong>føringen og overhol<strong>de</strong>lsen av <strong>de</strong> bestemmelser s<strong>om</strong> er gitt i <strong>de</strong>nne loven eller helse- og<br />
<strong>om</strong>sorgstjenesteloven, eller i <strong>med</strong>hold av disse lovene.<br />
Tjenestemenn etter første ledd skal uten hin<strong>de</strong>r av lovbestemt taushetsplikt un<strong>de</strong>rrette k<strong>om</strong>munelegen<br />
når <strong>de</strong> har en sterk mistanke <strong>om</strong> en allmennfarlig smitts<strong>om</strong> sykd<strong>om</strong> eller oppdager et <strong>til</strong>felle av en slik<br />
sykd<strong>om</strong>. Det samme gjel<strong>de</strong>r når <strong>de</strong> blir oppmerks<strong>om</strong> på forhold s<strong>om</strong> kan <strong>med</strong>føre en nærliggen<strong>de</strong> fare for<br />
overføring av en slik sykd<strong>om</strong> og <strong>de</strong>t åpenbart er nødvendig <strong>med</strong> hjelp eller <strong>til</strong>tak fra helse- og<br />
<strong>om</strong>sorgstjenesten. Hvis k<strong>om</strong>munelegen ikke er <strong>til</strong> ste<strong>de</strong>, skal tjenestemennene un<strong>de</strong>rrette fylkesmannen.<br />
§ 4-10 tredje ledd oppheves.<br />
Nåværen<strong>de</strong> fjer<strong>de</strong> ledd blir nytt tredje ledd og skal ly<strong>de</strong>:<br />
Mat<strong>til</strong>synet skal straks un<strong>de</strong>rrette k<strong>om</strong>munelegen eller fylkesmannen ved mistanke <strong>om</strong> eller <strong>til</strong>felle av<br />
smitts<strong>om</strong> dyresykd<strong>om</strong> s<strong>om</strong> kan utgjøre en fare for mennesker eller ved mistanke <strong>om</strong> smitts<strong>om</strong> sykd<strong>om</strong> s<strong>om</strong><br />
formidles <strong>til</strong> mennesker via næringsmidler.<br />
§ 4-10 femte ledd blir nytt fjer<strong>de</strong> ledd og sjette ledd blir nytt femte ledd.<br />
4. I lov 23. juni 2000 nr. 56 <strong>om</strong> helsemessig og sosial beredskap gjøres følgen<strong>de</strong> endringer:<br />
<strong>Lov</strong>ens tittel skal ly<strong>de</strong>:<br />
<strong>Lov</strong> 23. juni 2000 nr. 56 <strong>om</strong> helsemessig og sosial beredskap (helseberedskapsloven)<br />
§ 1-3 første ledd skal ly<strong>de</strong>:<br />
Denne lov gjel<strong>de</strong>r for:<br />
a) <strong>de</strong>n offentlige helse- og <strong>om</strong>sorgstjeneste og k<strong>om</strong>munens <strong>folkehelsearbeid</strong> etter <strong>folkehelseloven</strong> kapittel<br />
2 og 3,<br />
b) private s<strong>om</strong> i henhold <strong>til</strong> lov eller avtale <strong>til</strong>byr helse- og <strong>om</strong>sorgstjenester eller sosialtjenester <strong>til</strong><br />
befolkningen,<br />
c) private s<strong>om</strong> uten formell <strong>til</strong>knytning <strong>til</strong> k<strong>om</strong>mune, fylkesk<strong>om</strong>mune, regionalt helseforetak eller staten <strong>til</strong>byr<br />
helse- og <strong>om</strong>sorgstjenester eller sosialtjenester,<br />
d) Mat<strong>til</strong>synet,<br />
e) offentlige næringsmid<strong>de</strong>llaboratorier,<br />
f) private næringsmid<strong>de</strong>llaboratorier,<br />
g) vannverk<br />
h) apotek, grossister og <strong>til</strong>virkere av legemidler.<br />
9
Merkna<strong>de</strong>r <strong>til</strong> <strong>de</strong> enkelte bestemmelsene<br />
Merkna<strong>de</strong>ne er hentet fra Prop. 90 L (2010-2011 <strong>Lov</strong> <strong>om</strong> <strong>folkehelsearbeid</strong> (<strong>folkehelseloven</strong>), men<br />
er oppdatert i forhold <strong>til</strong> endringer i Stortinget. Det er da referert <strong>til</strong> Innst. 423 L (2010-2011)<br />
Inns<strong>til</strong>ling <strong>til</strong> Stortinget fra helse- og <strong>om</strong>sorgsk<strong>om</strong>iteen.<br />
Til § 1 Formål<br />
Bestemmelsen er <strong>om</strong>talt i Prop. 90 L (2010-2011) kapittel 9 <strong>om</strong> formål. Bestemmelsen bygger på lov <strong>om</strong><br />
fylkesk<strong>om</strong>muners oppgaver i <strong>folkehelsearbeid</strong>et § 1 og k<strong>om</strong>munehelsetjenesteloven § 1-2.<br />
Formålsbestemmelsen gir uttrykk for <strong>de</strong> overordne<strong>de</strong> målene loven skal fremme, og angir lovens ramme.<br />
Formålsbestemmelsen vil ha betydning for hvordan <strong>de</strong> øvrige bestemmelsene i loven er å forstå.<br />
Formålsparagrafen gjenspeiler <strong>de</strong> grunnleggen<strong>de</strong> prinsippene for <strong>folkehelsearbeid</strong>; ”helse i alt vi gjør”<br />
(Health in All Policies), utjevning av sosiale helseforskjeller, bærekraft, føre-var og <strong>med</strong>virkning.<br />
Det følger av første ledd første punktum at lovens formål er å bidra <strong>til</strong> en samfunnsutvikling s<strong>om</strong> fremmer<br />
folkehelse, herun<strong>de</strong>r utjevner sosiale helseforskjeller. Formuleringen ”samfunnsutvikling s<strong>om</strong> fremmer<br />
folkehelse” ty<strong>de</strong>liggjør at målet <strong>med</strong> <strong>de</strong>nne loven er, gjenn<strong>om</strong> en bred samfunnsmessig <strong>til</strong>nærming, å<br />
gjøre noe <strong>med</strong> alle <strong>de</strong> ulike påvirkningsfaktorene s<strong>om</strong> er i samfunnet og s<strong>om</strong> kan ha innvirkning på<br />
folkehelsen. Det innebærer at hensikten ikke er å sette i verk <strong>til</strong>tak og ”reparere” etter at sykd<strong>om</strong>, ska<strong>de</strong><br />
eller li<strong>de</strong>lse er oppstått, men å redusere <strong>de</strong> negative eller øke <strong>de</strong> positive påvirkningsfaktorene s<strong>om</strong><br />
fremmer folkehelse og forebygger at sykd<strong>om</strong>, ska<strong>de</strong> eller li<strong>de</strong>lse oppstår eller utvikler seg. En bred<br />
samfunnsmessig <strong>til</strong>nærming innebærer at <strong>de</strong>t tas hensyn <strong>til</strong> påvirkningsfaktorer i alle samfunnssektorer i<br />
tråd <strong>med</strong> prinsippet <strong>om</strong> ”helse i alt vi gjør”, for eksempel bå<strong>de</strong> i skole-, barnehage-, bolig-, kultur-,<br />
nærings- og vegsektoren, i <strong>til</strong>legg <strong>til</strong> i helsesektoren.<br />
Med sosiale helseforskjeller menes <strong>de</strong>t samme s<strong>om</strong> i forskningen ofte <strong>om</strong>tales s<strong>om</strong> sosial ulikhet i helse.<br />
Begrepet henspeiler på helseforskjeller s<strong>om</strong> følger sosiale skillelinjer. Sagt på en annen måte dreier <strong>de</strong>t<br />
seg <strong>om</strong> statistiske korrelasjoner mell<strong>om</strong> sosiale variabler på <strong>de</strong>n ene si<strong>de</strong>n og helse på <strong>de</strong>n andre. De<br />
sosiale variablene kan for eksempel dreie seg <strong>om</strong> sosioøkon<strong>om</strong>i (utdanning, yrke, inntekt), kjønn,<br />
etnisitet eller funksjonsevne. Å motvirke sosiale helseforskjeller innebærer å utjevne helseforskjellene<br />
uten at gjenn<strong>om</strong>snittshelsen eller helsen <strong>til</strong> høyere sosioøkon<strong>om</strong>iske grupper blir dårligere. Faktorer s<strong>om</strong><br />
påvirker helse og s<strong>om</strong> er sosialt ulikt for<strong>de</strong>lt, bidrar <strong>til</strong> å skape sosiale helseforskjeller. Det kan for<br />
eksempel gjel<strong>de</strong> bå<strong>de</strong> levevaner, fysiske faktorer s<strong>om</strong> luftforurensning og sosiale levekår s<strong>om</strong> oppvekst-<br />
og boforhold, utdanning, inntekt og arbeid. Det s<strong>om</strong> avgjør <strong>om</strong> en faktor - fysisk eller sosial - har<br />
betydning for helseforskjeller, er hvor stor betydning faktoren har for helse og <strong>om</strong> <strong>de</strong>n er sosialt ulikt<br />
for<strong>de</strong>lt.<br />
Første ledd annet punktum ty<strong>de</strong>liggjør at <strong>folkehelsearbeid</strong>et bå<strong>de</strong> <strong>om</strong>fatter å arbei<strong>de</strong> for å fremme<br />
faktorer/forhold s<strong>om</strong> er positive for helsen og å forebygge faktorer/forhold s<strong>om</strong> er negative for helsen.<br />
Hva s<strong>om</strong> er <strong>folkehelsearbeid</strong> fremgår av <strong>de</strong>finisjonen i § 3 bokstav b.<br />
Annet ledd første punktum viser <strong>til</strong> <strong>de</strong> forvaltningsnivåene/myndighetene s<strong>om</strong> <strong>om</strong>fattes av lovforslaget, jf.<br />
§ 2, og gjenspeiler <strong>de</strong> ulike kapitlene i loven s<strong>om</strong> beskriver ansvar og oppgaver for <strong>de</strong> enkelte<br />
forvaltningsnivåene. <strong>Lov</strong>en skal sikre at forvaltningsorganene på alle nivåer, setter i verk <strong>til</strong>tak og<br />
samordner innsatsen i <strong>folkehelsearbeid</strong>et på en forsvarlig måte.<br />
At loven skal sikre at k<strong>om</strong>muner, fylkesk<strong>om</strong>muner og statlige helsemyndigheter setter i verk <strong>til</strong>tak og<br />
samordner sin virks<strong>om</strong>het i <strong>folkehelsearbeid</strong>et på en forsvarlig måte, innebærer blant annet at<br />
helsefaglige vur<strong>de</strong>ringer ligger <strong>til</strong> grunn for <strong>folkehelsearbeid</strong>.<br />
Kravet <strong>til</strong> forsvarlighet utløser ingen konkret handlingsplikt ut over <strong>de</strong>t s<strong>om</strong> følger av loven for øvrig.<br />
10
Forsvarlighet er <strong>de</strong>r<strong>med</strong> ikke et eget, frikoblet krav, men et relevant m<strong>om</strong>ent i forståelsen av<br />
bestemmelsene i <strong>folkehelseloven</strong>.<br />
Dette innebærer at forsvarlighet ikke er en uavhengig eller absolutt standard for hvor store ressurser s<strong>om</strong><br />
skal settes inn i <strong>folkehelsearbeid</strong>et eller hvilket helseutfall, s<strong>om</strong> reduksjon i dø<strong>de</strong>lighet eller lignen<strong>de</strong>, s<strong>om</strong><br />
skal oppnås. For eksempel påvirkes folkehelsen i en k<strong>om</strong>mune av forhold ut over <strong>de</strong>t k<strong>om</strong>munen selv har<br />
innflytelse over. Forsvarlighet innebærer blant annet å arbei<strong>de</strong> for mest mulig helse innenfor <strong>de</strong> ressurser<br />
s<strong>om</strong> er <strong>til</strong> rådighet. I vur<strong>de</strong>ringen av forsvarlighetskravet må <strong>de</strong>t såle<strong>de</strong>s tas hensyn <strong>til</strong> aktørenes<br />
ressurssituasjon, samtidig s<strong>om</strong> <strong>de</strong>t legges vekt på prioriteringer over tid. Det kan være forsvarlig fra en<br />
ressurssituasjon å velge å utsette håndteringen av bestemte utfordringer, men ikke å se totalt bort fra<br />
<strong>de</strong>m. Dette innebærer at k<strong>om</strong>muner, fylkesk<strong>om</strong>muner og statlige helsemyndigheter må prioritere bå<strong>de</strong><br />
mell<strong>om</strong> <strong>til</strong>tak og tjenester i en gitt tidsperio<strong>de</strong>, samt foreta en prioritering av <strong>til</strong>tak over tid.<br />
Av annet leddannet punktum går <strong>de</strong>t fram at <strong>de</strong>t er et mål <strong>med</strong> loven å legge <strong>til</strong> rette for langsiktig og<br />
systematisk <strong>folkehelsearbeid</strong>. Effekten av <strong>folkehelsearbeid</strong> viser seg ofte først etter lang tid.<br />
Bestemmelsen un<strong>de</strong>rstreker <strong>de</strong>rfor at <strong>folkehelsearbeid</strong>et må ses i et langsiktig perspektiv og at <strong>de</strong>t ikke<br />
bare er <strong>til</strong>tak <strong>med</strong> umid<strong>de</strong>lbar virkning eller virkning innenfor en kort tidsperio<strong>de</strong> s<strong>om</strong> er nødvendig å sette<br />
i verk, men også <strong>til</strong>tak s<strong>om</strong> vil ha en positiv effekt for folkehelsen langt fram i tid. Dette er i tråd <strong>med</strong><br />
bærekraftprinsippet i <strong>folkehelsearbeid</strong>et. Med systematisk arbeid menes at man tar utgangspunkt i<br />
folkehelseutfordringene lokalt/regionalt og foretar en prioritering ut fra utfordringsbil<strong>de</strong>t. Fastsettelse av<br />
mål og strategier for <strong>folkehelsearbeid</strong>et gir igjen føringer for hvordan for eksempel k<strong>om</strong>munen innretter<br />
sin tjenesteyting, forvaltning mv. og iverksetter egne <strong>til</strong>tak.<br />
Til § 2 Virke<strong>om</strong>rå<strong>de</strong><br />
Bestemmelsen er <strong>om</strong>talt i Prop. 90 L (2010-2011) kapittel 10 <strong>om</strong> virke<strong>om</strong>rå<strong>de</strong>. Bestemmelsen er <strong>de</strong>lvis<br />
ny og erstatter <strong>de</strong>lvis k<strong>om</strong>munehelsetjenesteloven § 1-2 og lov <strong>om</strong> fylkesk<strong>om</strong>muners oppgaver i<br />
<strong>folkehelsearbeid</strong>et § 2.<br />
Bestemmelsen angir i første, annet og fjer<strong>de</strong> ledd hvem s<strong>om</strong> <strong>om</strong>fattes av loven. Utgangspunktet i første<br />
ledd er at loven gjel<strong>de</strong>r for alle forvaltningsnivåer og såle<strong>de</strong>s er begrenset <strong>til</strong> offentlig sektor.<br />
Utstrekningen av <strong>de</strong>t enkelte organs plikter er <strong>de</strong>rimot nærmere avgrenset gjenn<strong>om</strong> <strong>de</strong> enkelte kapitler og<br />
bestemmelser i loven s<strong>om</strong> <strong>om</strong>handler hvert forvaltningsnivå og organer på <strong>de</strong>tte nivået. <strong>Lov</strong>ens struktur<br />
er inn<strong>de</strong>lt slik at <strong>de</strong>t er ett kapittel s<strong>om</strong> retter seg mot hhv. k<strong>om</strong>munene (kapittel 2), fylkesk<strong>om</strong>munene<br />
(kapittel 4) og statlige myndigheter (kapittel 5).<br />
Kapittel 2 regulerer k<strong>om</strong>munens oppgaver og ansvar i <strong>folkehelsearbeid</strong>et, og kapittel 4 regulerer<br />
fylkesk<strong>om</strong>munens oppgaver og ansvar. <strong>Lov</strong>ens kapittel 5 har en prinsippbestemmelse <strong>om</strong> statlige<br />
myndigheters ansvar. Kapitlet regulerer nærmere <strong>de</strong> oppgaver statlige helsemyndigheter har i<br />
<strong>folkehelsearbeid</strong>et. Oppgavene er ikke uttømmen<strong>de</strong> regulert i loven, men loven angir sentrale funksjoner<br />
<strong>de</strong> enkelte statlige helsemyndighetene har i forhold <strong>til</strong> k<strong>om</strong>munal sektors arbeid.<br />
<strong>Lov</strong>ens kapittel 3 har et utvi<strong>de</strong>t virke<strong>om</strong>rå<strong>de</strong> i forhold <strong>til</strong> resten av loven, da kapitlet også gjel<strong>de</strong>r for privat<br />
virks<strong>om</strong>het og eiend<strong>om</strong> når forhold ved disse direkte eller indirekte kan ha innvirkning på helsen. Selv <strong>om</strong><br />
<strong>de</strong>t i og for seg følger av første ledd, er <strong>de</strong>t også presisert at offentlig eiend<strong>om</strong> og virks<strong>om</strong>het er <strong>om</strong>fattet<br />
av loven. Kapittel 3 er en vi<strong>de</strong>reføring av kapittel 4a i k<strong>om</strong>munehelsetjenesteloven s<strong>om</strong> had<strong>de</strong> et<br />
<strong>til</strong>svaren<strong>de</strong> virke<strong>om</strong>rå<strong>de</strong>. <strong>Lov</strong>ens § 8 angir i <strong>til</strong>legg <strong>de</strong>t saklige virke<strong>om</strong>rå<strong>de</strong>t for bestemmelsene <strong>om</strong><br />
miljørettet helsevern i lovens kapittel 3.<br />
I tråd <strong>med</strong> alminnelige regler for lovers anven<strong>de</strong>lse gjel<strong>de</strong>r loven for virks<strong>om</strong>het i Norge. Etter<br />
Svalbardloven § 2 og lov <strong>om</strong> Jan Mayen § 2 vil ikke <strong>folkehelseloven</strong> gjel<strong>de</strong> på Svalbard og Jan Mayen<br />
<strong>med</strong> mindre <strong>de</strong>t er særskilt fastsatt. Tredje ledd første punktum gir hjemmel for at Kongen kan bestemme<br />
i forskrift i hvilken utstrekning loven likevel skal gjel<strong>de</strong> på Svalbard. Det kan fastsettes særlige regler av<br />
hensyn <strong>til</strong> stedlige forhold, blant annet kan <strong>de</strong>t fastsettes hvilke av oppgavene i <strong>folkehelseloven</strong> s<strong>om</strong> skal<br />
ligge <strong>til</strong> Sysselmannen og hvilke s<strong>om</strong> skal ligge <strong>til</strong> lokalstyret. Bestemmelsene <strong>om</strong> ”almin<strong>de</strong>lig sundhet” i<br />
forskrift 15. juni 1928 nr. 3357 <strong>om</strong> læge- og sundhetsforhol<strong>de</strong>ne på Svalbard s<strong>om</strong> er hjemlet i<br />
Svalbardloven § 4, vil fortsatt gjel<strong>de</strong> inn<strong>til</strong> <strong>de</strong>t eventuelt gjøres endringer i forskriften. Tilsvaren<strong>de</strong> gir<br />
tredje ledd annet punktum Kongen fullmakt <strong>til</strong> å fastsette bestemmelser <strong>om</strong> og i hvilken utstrekning<br />
bestemmelser gitt i loven skal gjel<strong>de</strong> på norske skip i utenriksfart, i norske sivile luftfartøy i internasjonal<br />
11
trafikk og på installasjoner og fartøy i arbeid på <strong>de</strong>n norske kontinentalsokkelen. Selv <strong>om</strong> fullmakten i<br />
utgangspunktet <strong>om</strong>fatter alle lovens bestemmelser, er <strong>de</strong>t i praksis kapittel 3 <strong>om</strong> miljørettet helsevern<br />
s<strong>om</strong> er aktuell for nærmere regulering etter tredje ledd annet punktum. Det vil <strong>med</strong> hjemmel i<br />
bestemmelsen kunne gis regler <strong>om</strong> for eksempel ferger og fly s<strong>om</strong> opererer utenfor lan<strong>de</strong>ts grenser.<br />
Også her gjel<strong>de</strong>r at eldre forskrifter vil vi<strong>de</strong>reføres i <strong>med</strong>hold av § 33.<br />
Folkehelseloven gir blant annet hjemmel for å gjenn<strong>om</strong>føre internasjonalt helsereglement (IHR) i norsk<br />
rett i § 29. Reglementets formål og virke<strong>om</strong>rå<strong>de</strong> er i artikkel 2 ”å forebygge, beskytte mot, kontrollere og<br />
sikre en helsemessig respons mot internasjonal spredning av sykd<strong>om</strong> på måter s<strong>om</strong> står i forhold <strong>til</strong> og er<br />
begrenset <strong>til</strong> folkehelserisiko, og s<strong>om</strong> unngår unødvendig forstyrrelse av internasjonal trafikk og han<strong>de</strong>l”.<br />
Folkehelseloven gir vi<strong>de</strong>re i § 28 hjemmel for nærmere regulering av beredskap på folkehelse<strong>om</strong>rå<strong>de</strong>t.<br />
Disse bestemmelsene forutsetter at helsepersonell, offentlige tjenestemenn og private kan pålegges<br />
plikter. At disse <strong>om</strong>fattes av <strong>folkehelseloven</strong>, er <strong>de</strong>rfor presisert i § 2 fjer<strong>de</strong> ledd.<br />
Til § 3 Definisjoner<br />
Bestemmelsen gir en <strong>de</strong>finisjon av to sentrale begreper i <strong>folkehelseloven</strong>. Det vises også <strong>til</strong> Prop. 90 L<br />
(2010-2011) kapittel 8.2 <strong>om</strong> <strong>de</strong>finisjoner.<br />
Bokstav a <strong>de</strong>finerer hva s<strong>om</strong> ligger i begrepet folkehelse. Definisjonen legger <strong>til</strong> grunn et<br />
populasjonsperspektiv, dvs. helsen i en populasjon eller befolkningsgruppe. Befolkningen kan i <strong>de</strong>nne<br />
sammenheng bå<strong>de</strong> være hele <strong>de</strong>n norske befolkningen og befolkningen i mindre <strong>om</strong>rå<strong>de</strong>r, for eksempel<br />
befolkningen i en k<strong>om</strong>mune, i en by, bygd eller en by<strong>de</strong>l. Uansett størrelse og sammensetning tar<br />
folkehelse utgangspunkt i populasjonsnivået iste<strong>de</strong>nfor individnivået.<br />
Definisjonen legger vi<strong>de</strong>re <strong>til</strong> grunn et for<strong>de</strong>lingsperspektiv. Bestemmelsen synliggjør at folkehelse ikke<br />
bare er befolkningens generelle helse, men også hvordan god/dårlig helse er for<strong>de</strong>lt i befolkningen, jf.<br />
beskrivelsen av sosiale helseforskjeller un<strong>de</strong>r formålsbestemmelsen. Dette innbærer at <strong>de</strong>t ikke er<br />
<strong>til</strong>strekkelig å måle folkehelse <strong>med</strong> gjenn<strong>om</strong>snittstall. I vur<strong>de</strong>ringen av helseforhold i en populasjon må<br />
<strong>de</strong>t av<strong>de</strong>kkes <strong>om</strong> helse for<strong>de</strong>les sosialt ulikt, dvs. følger sosiale skillelinjer. Slike skillelinjer kan for<br />
eksempel dreie seg <strong>om</strong> sosioøkon<strong>om</strong>i (utdanning, inntekt, arbeid), kjønn, etnisitet eller funksjonsevne.<br />
Bokstav b <strong>de</strong>finerer hva s<strong>om</strong> ligger i begrepet <strong>folkehelsearbeid</strong>. Definisjonen tar utgangspunkt i at <strong>de</strong>t er<br />
en samfunnsoppgave, at <strong>de</strong>t er befolkningsrettet, og at <strong>de</strong>t utøves gjenn<strong>om</strong> påvirkning av faktorer s<strong>om</strong><br />
har positive eller negative effekter på helsen. Begrepet ”samfunnets innsats” viser at <strong>de</strong>t ikke bare er<br />
enkeltsektorers (for eksempel helsetjenestens) innsats for å påvirke faktorer s<strong>om</strong> fremmer helse eller<br />
forebygger sykd<strong>om</strong> i befolkningen s<strong>om</strong> er av betydning i <strong>folkehelsearbeid</strong>et, men innsats på alle nivåer<br />
og i alle sektorer.<br />
Begrepet ”faktorer” skal forstås vidt og <strong>om</strong>fatter et bredt sett av bå<strong>de</strong> positive og negative<br />
påvirkningsfaktorer. Påvirkningsfaktorene befinner seg på mange nivåer og <strong>om</strong>fatter forhold s<strong>om</strong><br />
overordne<strong>de</strong> samfunnsstrukturer, levekår s<strong>om</strong> oppvekstforhold, fattigd<strong>om</strong>/inntekstforhold, utdanning og<br />
miljøforhold i skole, arbeid og arbeidsmiljø, boligforhold, levevaner s<strong>om</strong> røyking, ernæring, fysisk aktivitet,<br />
alkoholvaner, annen rusmid<strong>de</strong>lbruk, <strong>til</strong>gang på sosiale møteplasser eller go<strong>de</strong> nær<strong>om</strong>rå<strong>de</strong>r for aktivitet og<br />
friluftsliv, risiko<strong>om</strong>rå<strong>de</strong>r for ulykker, støyforhold, forurensningssituasjon mv.<br />
Definisjonen opplister ikke hvilke spesifikke påvirkningsfaktorer s<strong>om</strong> k<strong>om</strong>mer inn un<strong>de</strong>r<br />
<strong>folkehelsearbeid</strong>et. Hensikten <strong>med</strong> <strong>de</strong>tte er å forhindre at <strong>de</strong>finisjonen blir avgrensen<strong>de</strong>. Vi<strong>de</strong>re vil<br />
<strong>de</strong>finisjonen fange opp utvikling i kunnskap over tid <strong>om</strong> hvilke faktorer s<strong>om</strong> påvirker helse.<br />
Avgrensningen av hvilke faktorer s<strong>om</strong> <strong>om</strong>fattes, avgjøres av <strong>de</strong>n relasjonen <strong>de</strong> har <strong>til</strong> helse.<br />
Påvirkningsperspektivet i <strong>folkehelsearbeid</strong> innebærer at arbei<strong>de</strong>t rettes mot <strong>de</strong> faktorer s<strong>om</strong> påvirker<br />
populasjoners helse. I<strong>de</strong>ntifisering av risikofaktorer for sykd<strong>om</strong> basert på sammenligninger av<br />
enkeltindivi<strong>de</strong>r i en gitt populasjon, vil kunne bidra <strong>til</strong> at man overser risikofaktorer s<strong>om</strong> påvirker hele<br />
populasjonen. Folkehelsearbeid tar utgangspunkt i årsakene <strong>til</strong> hyppigheten av en helseutfordring i en<br />
populasjon.<br />
Definisjonen presiserer god psykisk og s<strong>om</strong>atisk helse s<strong>om</strong> en<strong>de</strong>mål for <strong>folkehelsearbeid</strong>et. Psykisk<br />
helse ligger implisitt i helsebegrepet, og <strong>de</strong>t er ikke bestemmelsens intensjon å skape eller bygge opp<br />
un<strong>de</strong>r en oppfatning av et skille mell<strong>om</strong> psykisk og s<strong>om</strong>atisk helse. Når psykisk helse er presisert, er<br />
12
<strong>de</strong>tte for å ty<strong>de</strong>liggjøre at hensyn <strong>til</strong> psykisk helse skal være en integrert <strong>de</strong>l av <strong>folkehelsearbeid</strong>et. Det<br />
presiseres at formuleringen ”psykisk og s<strong>om</strong>atisk” er ment å <strong>om</strong>fatte også rusmid<strong>de</strong>lproblematikk. Det vil<br />
si at implisitt i formuleringen ligger et mål <strong>om</strong> fravær av rusmid<strong>de</strong>lavhengighet og andre<br />
rusmid<strong>de</strong>lproblemer.<br />
Definisjonen av <strong>folkehelsearbeid</strong> avgrenser <strong>folkehelsearbeid</strong> fra behandling av syke i helsetjenesten.<br />
Folkehelsearbeid <strong>om</strong>fatter ikke kurative tjenester i form av klinisk diagnostikk, behandling, pleie og<br />
<strong>om</strong>sorg. Det <strong>om</strong>fatter heller ikke habilitering/rehabilitering.<br />
Tiltak overfor risikogrupper eller indivi<strong>de</strong>r, s<strong>om</strong> er i<strong>de</strong>ntifisert gjenn<strong>om</strong> kliniske vur<strong>de</strong>ringer faller utenfor<br />
begrepet <strong>folkehelsearbeid</strong>, mens <strong>til</strong>tak mot hele befolkningen eller subgrupper innen befolkningen, basert<br />
på vur<strong>de</strong>ring av påvirkningsfaktorer, anses <strong>de</strong>rimot s<strong>om</strong> <strong>folkehelsearbeid</strong>.<br />
Denne avgrensningen innebærer ikke noen nedvur<strong>de</strong>ring av kliniske tjenester, s<strong>om</strong> <strong>til</strong> sammen utgjør<br />
hoved<strong>de</strong>len av aktivitetene i helse- og <strong>om</strong>sorgstjenestene. Den innebærer <strong>de</strong>rimot en klargjøring s<strong>om</strong><br />
synliggjør en funksjons- og arbeids<strong>de</strong>ling. Avgrensningen utelukker ikke at tenkning og meto<strong>de</strong>r s<strong>om</strong><br />
benyttes i <strong>folkehelsearbeid</strong>et, også kan være nyttige i klinisk virks<strong>om</strong>het.<br />
I forhold <strong>til</strong> begrepssettet primær-, sekundær- og tertiærforebyggen<strong>de</strong> arbeid, avgrenses <strong>folkehelsearbeid</strong><br />
på følgen<strong>de</strong> måte:<br />
Primærforebygging innebærer å styrke helsen og hindre at sykd<strong>om</strong>, ska<strong>de</strong> eller lyte oppstår. Eksempler<br />
er levekårsarbeid, strukturell <strong>til</strong>rettelegging for sunn helseadferd, vaksinasjon og ulykkesforebygging.<br />
Sekundærforebygging handler <strong>om</strong> å stanse sykd<strong>om</strong>sutvikling og/eller å hindre <strong>til</strong>bakefall. Denne kan<br />
igjen inn<strong>de</strong>les i tre nivåer:<br />
– Innsats i sympt<strong>om</strong>fri fase, slik s<strong>om</strong> screening av antatt friske personer for påvisning av<br />
begynnen<strong>de</strong> sykd<strong>om</strong>sutvikling eller bety<strong>de</strong>lig risiko, s<strong>om</strong> muliggjør henvisning <strong>til</strong> effektiv<br />
behandling. Dette <strong>til</strong>svarer folkehelse<strong>til</strong>nærmingen <strong>til</strong> sekundærforebygging.<br />
– Innsats ved begynnen<strong>de</strong> faresignaler eller uhelse. Dette betegnes s<strong>om</strong> tidlig intervensjon. Ett<br />
eksempel er <strong>til</strong>tak overfor ungd<strong>om</strong> s<strong>om</strong> eksperimenterer <strong>med</strong> narkotika.<br />
– Innsats i klinisk, sympt<strong>om</strong>given<strong>de</strong> fase for å hindre <strong>til</strong>bakefall av en sykd<strong>om</strong> for eksempel ved<br />
livss<strong>til</strong>spåvirkning og/eller legemid<strong>de</strong>lbehandling. Dette <strong>til</strong>svarer <strong>de</strong>n kliniske <strong>til</strong>nærmingen <strong>til</strong><br />
sekundærforebygging.<br />
Tertiærforebygging innebærer å hindre forverring og sikre best mulig liv <strong>med</strong> <strong>de</strong>n helsesvikten s<strong>om</strong><br />
foreligger.<br />
Tertiærforebygging faller sammen <strong>med</strong> begrepene habilitering og rehabilitering, og faller utenfor<br />
<strong>folkehelsearbeid</strong>et. Sekundærforebygging i sympt<strong>om</strong>fri fase er en <strong>de</strong>l av <strong>folkehelsearbeid</strong>et. Tidlig<br />
intervensjon kan også være <strong>folkehelsearbeid</strong>, mens sekundærforebygging i sympt<strong>om</strong>given<strong>de</strong> fase faller<br />
utenfor.<br />
Til § 4 K<strong>om</strong>munens ansvar for <strong>folkehelsearbeid</strong><br />
Bestemmelsen erstatter k<strong>om</strong>munehelsetjenesteloven § 1-2 og <strong>de</strong>ler av §§ 1-3 og 1-4. Innhol<strong>de</strong>t i<br />
bestemmelsen er <strong>de</strong>lvis en vi<strong>de</strong>reføring av disse bestemmelsene i k<strong>om</strong>munehelsetjenesteloven og <strong>de</strong>lvis<br />
nytt. Bestemmelsen er særlig <strong>om</strong>talt i Prop. 90 L (2010-2011) kapittel 12.1 <strong>om</strong> k<strong>om</strong>munens oppgaver og<br />
ansvar i <strong>folkehelsearbeid</strong>et og i Innst. 423 L (2010-2011) kapittel 2.9.2.<br />
Bestemmelsen legger ansvaret for <strong>folkehelsearbeid</strong>et <strong>til</strong> k<strong>om</strong>munen s<strong>om</strong> sådan og ikke <strong>til</strong> k<strong>om</strong>munens<br />
helsetjeneste s<strong>om</strong> etter k<strong>om</strong>munehelsetjenesteloven. Bestemmelsen fastslår k<strong>om</strong>munens generelle<br />
ansvar for <strong>folkehelsearbeid</strong>, mens mer konkrete bestemmelser <strong>om</strong> hvordan k<strong>om</strong>munen skal gjenn<strong>om</strong>føre<br />
sitt <strong>folkehelsearbeid</strong> er fastsatt i §§ 5 <strong>til</strong> 7.<br />
Første ledd presiserer målet <strong>med</strong> k<strong>om</strong>munens <strong>folkehelsearbeid</strong>. Bestemmelsen må leses i lys av § 1.<br />
Siste <strong>de</strong>l av setningen synliggjør føre-var-prinippet s<strong>om</strong> ligger <strong>til</strong> grunn for hele loven, ved at k<strong>om</strong>munen<br />
skal bidra <strong>til</strong> å beskytte mot faktorer s<strong>om</strong> ”kan ha” innvirkning på helsen. Det er altså ikke <strong>til</strong>strekkelig for<br />
k<strong>om</strong>munen å arbei<strong>de</strong> for å beskytte mot farer s<strong>om</strong> man vet har negativ innvirkning på helsen.<br />
Bestemmelsen <strong>de</strong>kker bå<strong>de</strong> <strong>de</strong> situasjoner <strong>de</strong>r hen<strong>de</strong>lsesforløpet er usikkert, men <strong>de</strong>t foreligger en viss<br />
13
sannsynlighet for en utvikling s<strong>om</strong> vil <strong>med</strong>føre negativ innvirkning på folks helse, og <strong>de</strong> situasjoner <strong>de</strong>r<br />
man mangler sikker kunnskap <strong>om</strong> <strong>de</strong> helsemessige virkningene, altså håndtering av vitenskapelig<br />
usikkerhet. Det vises nærmere <strong>til</strong> <strong>om</strong>talen av føre-var-prinsippet i Prop. 90 L (2010-2011) kapittel 7.4 og<br />
kapittel 15 <strong>om</strong> miljørettet helsevern.<br />
Annet ledd fastsetter at k<strong>om</strong>munen skal fremme folkehelse innen <strong>de</strong> oppgaver og <strong>med</strong> <strong>de</strong> virkemidler<br />
k<strong>om</strong>munen er <strong>til</strong>lagt. Dette innebærer at k<strong>om</strong>munen har ansvar for å iverksette <strong>til</strong>tak gjenn<strong>om</strong> å bruke <strong>de</strong><br />
virkemidler k<strong>om</strong>munen har, blant annet s<strong>om</strong> samfunnsutvikler og lokal planmyndighet, gjenn<strong>om</strong><br />
myndighetsutøvelse etter annet regelverk s<strong>om</strong> for eksempel forurensningsloven og alkoholloven, innen<br />
forvaltning, drift og s<strong>om</strong> eier av virks<strong>om</strong>het og eiend<strong>om</strong>. K<strong>om</strong>munen har for eksempel virkemidler<br />
innenfor barnehage og skole, boligsosiale virkemidler, arealplanansvar for friluftslivet og rolle s<strong>om</strong><br />
eier/forvalter av frilufts<strong>om</strong>rå<strong>de</strong>r <strong>med</strong> mer. Det vises blant annet <strong>til</strong> friluftslivslovens formålsparagraf.<br />
Annet ledd er slik sett en lovfesting av prinsippet <strong>om</strong> ”helse i alt vi gjør” i k<strong>om</strong>munene og ty<strong>de</strong>liggjør<br />
ansvaret for å bruke virkemidler i alle sektorer s<strong>om</strong> for eksempel bå<strong>de</strong> i skole-, barnehage-, bolig-, kultur-,<br />
miljø-, landbruks- nærings- og vegsektoren, i <strong>til</strong>legg <strong>til</strong> i helse- og <strong>om</strong>sorgssektoren. Se også merkna<strong>de</strong>ne<br />
<strong>til</strong> § 1 annet ledd <strong>om</strong> at loven skal sikre at k<strong>om</strong>muner setter i verk <strong>til</strong>tak og samordner sin virks<strong>om</strong>het i<br />
<strong>folkehelsearbeid</strong>et på en forsvarlig måte.<br />
Tredje ledd, s<strong>om</strong> <strong>de</strong>lvis er en vi<strong>de</strong>reføring av k<strong>om</strong>munehelsetjenesteloven § 1-4 annet ledd, pålegger<br />
k<strong>om</strong>munen en plikt <strong>til</strong> å <strong>med</strong>virke <strong>til</strong> at helsehensyn ivaretas av andre myndigheter og virks<strong>om</strong>heter. Med<br />
<strong>de</strong>tte siktes <strong>de</strong>t <strong>til</strong> andre offentlige organer og virks<strong>om</strong>heter enn k<strong>om</strong>munens egne. K<strong>om</strong>munens<br />
<strong>med</strong>virkning overfor egne organer er <strong>de</strong>kket av annet ledd. Bestemmelsen i tredje ledd innebærer at<br />
k<strong>om</strong>munen skal <strong>med</strong>virke <strong>til</strong> at helsemessige hensyn blir ivaretatt av næringsliv, fylkesk<strong>om</strong>mune,<br />
fylkesmann og andre statlige instanser (for eksempel Statens vegvesen og Norges vassdrags- og<br />
energidirektorat). Medvirkning kan skje ved at <strong>de</strong>t gis uttalelser og råd eller ved at k<strong>om</strong>munen, for<br />
eksempel ved helsetjenesten, <strong>de</strong>ltar i samarbeidsorganer s<strong>om</strong> blir opprettet. Medvirknings- eller<br />
samarbeidsformen må i praksis fastsettes etter en vur<strong>de</strong>ring av <strong>de</strong>n enkelte samarbeidsoppgave. Det er<br />
av betydning for et effektivt samarbeid at <strong>med</strong>virkningen eller samarbei<strong>de</strong>t etableres på et tidlig tidspunkt<br />
un<strong>de</strong>r planleggingen, og at man trekker inn <strong>de</strong> personene i samarbeidsgrupper s<strong>om</strong> kjenner<br />
<strong>om</strong>rå<strong>de</strong>r/problemene fra sitt praktiske arbeid. Medvirkning kan også skje ved at k<strong>om</strong>munen varsler <strong>de</strong><br />
berørte fagmyndigheter når <strong>de</strong>n k<strong>om</strong>mer over forhold s<strong>om</strong> berører <strong>de</strong>t regelverket <strong>de</strong> forvalter, for<br />
eksempel forurensningsloven, produktkontrolloven og arbeidsmiljøloven, slik at <strong>de</strong>n aktuelle<br />
fagmyndigheten kan fatte vedtak. Når <strong>de</strong>t gjel<strong>de</strong>r uttalelser, innebærer bestemmelsen at k<strong>om</strong>munen<br />
bå<strong>de</strong> har rett og plikt <strong>til</strong> å <strong>med</strong>virke i form av uttalelser <strong>til</strong> andre forvaltningsorganer i spørsmål s<strong>om</strong> har<br />
betydning for folkehelsen.<br />
Tredje ledd tredje punktum regulerer særskilt forhol<strong>de</strong>t <strong>til</strong> frivillig sektor og andre aktører, bå<strong>de</strong><br />
offentlige og private. Disse har i utgangspunktet ingen plikt <strong>til</strong> å samarbei<strong>de</strong> <strong>med</strong> k<strong>om</strong>munen og<br />
loven legger <strong>de</strong>rfor opp <strong>til</strong> at k<strong>om</strong>munen legger <strong>til</strong> rette for et samarbeid. Formen på samarbei<strong>de</strong>t<br />
må avtales nærmere i <strong>de</strong>t enkelte <strong>til</strong>felle. En partnerskapsmo<strong>de</strong>ll kan være aktuell i slike<br />
sammenhenger. Frivillige organisasjoner innen en rekke <strong>om</strong>rå<strong>de</strong>r s<strong>om</strong> for eksempel friluftsliv,<br />
idrett, sosialt arbeid, kultur, miljø <strong>med</strong> mer kan spille en viktig rolle i <strong>folkehelsearbeid</strong>et, bå<strong>de</strong> i kraft<br />
av <strong>de</strong> aktiviteter s<strong>om</strong> organisasjonene bidrar <strong>med</strong> og ved at <strong>de</strong>t gir egenverdi for <strong>de</strong>n enkelte å<br />
engasjere seg frivillig. Stortinget endret lovteksten slik at ”bør legge <strong>til</strong> rette for” ble erstattet av<br />
”skal legge <strong>til</strong> rette for” for å ty<strong>de</strong>liggjøre k<strong>om</strong>munenes samarbeid <strong>med</strong> frivillig sektor. Stortinget<br />
påpeker at <strong>om</strong>fanget av samarbei<strong>de</strong>t og hvordan samarbei<strong>de</strong>t ønskes <strong>til</strong>rettelagt, må <strong>de</strong>n enkelte<br />
k<strong>om</strong>mune selv ta s<strong>til</strong>ling <strong>til</strong> ut fra lokale hensyn og behov.<br />
Til § 5 Oversikt over helse<strong>til</strong>stand og påvirkningsfaktorer i k<strong>om</strong>munen<br />
Det vises <strong>til</strong> nærmere <strong>om</strong>tale av bestemmelsen i Prop. 90 L (2010-2011) kapittel 13.1. Bestemmelsen er<br />
en vi<strong>de</strong>reføring og vi<strong>de</strong>reutvikling av kravet i k<strong>om</strong>munehelsetjenesteloven § 1-4 første ledd første<br />
punktum <strong>om</strong> at k<strong>om</strong>munens helsetjeneste skal ha nødvendig oversikt over helse<strong>til</strong>stan<strong>de</strong>n i k<strong>om</strong>munen<br />
og <strong>de</strong> faktorer s<strong>om</strong> kan virke inn på <strong>de</strong>nne. I motsetning <strong>til</strong> k<strong>om</strong>munehelsetjenesteloven § 1-4 s<strong>om</strong> setter<br />
krav <strong>til</strong> helsetjenesten i k<strong>om</strong>munen, setter <strong>folkehelseloven</strong> § 5 krav <strong>til</strong> k<strong>om</strong>munen s<strong>om</strong> sådan.<br />
Oversiktsbestemmelsen må ses i sammenheng <strong>med</strong> k<strong>om</strong>munens plikt <strong>til</strong> å ha <strong>til</strong>syn <strong>med</strong> faktorer og<br />
14
forhold i miljøet s<strong>om</strong> <strong>til</strong> enhver tid kan ha direkte eller indirekte innvirkning på helsen etter § 9.<br />
Til første ledd første punktum<br />
Med oversikt over helse<strong>til</strong>stan<strong>de</strong>n i befolkningen menes en oversikt over helse på populasjonsnivå, jf.<br />
også <strong>de</strong>finisjonen av folkehelse i § 3 bokstav a. Helse kan måles på mange måter, bå<strong>de</strong> ved mål s<strong>om</strong><br />
dø<strong>de</strong>lighet eller forventet leveal<strong>de</strong>r og sykelighet s<strong>om</strong> for eksempel muskel- og skjelettli<strong>de</strong>lser, diabetes<br />
type 2, psykiske problemer, lårhalsbrudd eller ulykker. Vi<strong>de</strong>re <strong>om</strong>fatter helse mer enn fravær av sykd<strong>om</strong>,<br />
noe s<strong>om</strong> bør gjenspeiles i data <strong>om</strong> helse<strong>til</strong>stan<strong>de</strong>n i befolkningen. For eksempel vil ulike mål på<br />
selvopplevd helse eller trivsel kunne være relevante helsemål. Det vil også kunne være aktuelt å bruke<br />
mer indirekte helsemål s<strong>om</strong> for eksempel <strong>om</strong>fanget av uføretrygd. Fra et klinisk perspektiv vil forhold s<strong>om</strong><br />
kolesterol og blodtrykk regnes s<strong>om</strong> helsens påvirkningsfaktorer. Fra et folkehelseperspektiv og etter<br />
<strong>folkehelseloven</strong> vil slike mål være et uttrykk for helse<strong>til</strong>stand.<br />
Med påvirkningsfaktorer etter <strong>folkehelseloven</strong>, menes forhold s<strong>om</strong> måles uten en klinisk <strong>til</strong>nærming og<br />
faktorer i indivi<strong>de</strong>ts miljø eller <strong>om</strong>givelser. Dette <strong>om</strong>fatter bå<strong>de</strong> faktorer s<strong>om</strong> påvirker helsen positivt og<br />
negativt. Påvirkningsfaktorer <strong>om</strong>fatter et bredt sett av faktorer på mange nivåer, slik s<strong>om</strong> overordne<strong>de</strong><br />
samfunnsstrukturer, levekår s<strong>om</strong> oppvekstforhold, fattigd<strong>om</strong>/inntekstforhold, utdanning og miljøforhold i<br />
skole, arbeid og arbeidsmiljø, boligsosiale forhold, levevaner s<strong>om</strong> røyking, ernæring, fysisk aktivitet,<br />
alkoholvaner, rusmid<strong>de</strong>lmisbruk, <strong>til</strong>gang på sosiale møteplasser eller go<strong>de</strong> nær<strong>om</strong>rå<strong>de</strong>r, risiko<strong>om</strong>rå<strong>de</strong>r for<br />
ulykker, støyforhold, forurensningssituasjon mv.<br />
Oversikten over helse<strong>til</strong>stand og påvirkningsfaktorer skal så langt <strong>de</strong>t lar seg gjøre speile for<strong>de</strong>ling av<br />
helse i befolkningen, jf. <strong>de</strong>finisjonen av folkehelse i § 3 bokstav a. Utgangspunktet for å utjevne sosiale<br />
helseforskjeller er å skaffe seg et bil<strong>de</strong> av <strong>de</strong>n sosiale for<strong>de</strong>lingen av en helseutfordring og <strong>de</strong> faktorene<br />
s<strong>om</strong> påvirker helse. I sosial for<strong>de</strong>ling inngår for<strong>de</strong>ling bå<strong>de</strong> i forhold <strong>til</strong> sosioøkon<strong>om</strong>i (utdanning, yrke,<br />
inntekt), kjønn, etnisitet og funksjonsevne. For eksempel vil <strong>de</strong>t i k<strong>om</strong>muner <strong>med</strong> samisk befolkning være<br />
behov for å finne ut <strong>om</strong> <strong>de</strong>t er spesielle utfordringer bå<strong>de</strong> når <strong>de</strong>t gjel<strong>de</strong>r helse og påvirkningsfaktorer i<br />
<strong>de</strong>nne gruppen. Faktorer s<strong>om</strong> påvirker helse – positiv eller negativt – og s<strong>om</strong> er sosialt ulikt for<strong>de</strong>lt, bidrar<br />
<strong>til</strong> å skape sosiale helseforskjeller. Det kan gjel<strong>de</strong> bå<strong>de</strong> levevaner, fysiske faktorer s<strong>om</strong> luftforurensning<br />
og sosiale miljøfaktorer eller levekår s<strong>om</strong> utdanning, inntekt og arbeid. Ders<strong>om</strong> helse og<br />
påvirkningsfaktorer har klare inntektsmønstre i et <strong>om</strong>rå<strong>de</strong>, er <strong>de</strong>tte i seg selv en folkehelseutfordring.<br />
Når data <strong>om</strong> påvirkningsfaktorer ikke finnes på individnivå, vil <strong>de</strong>t ikke være mulig å fremskaffe statistikk<br />
s<strong>om</strong> viser <strong>de</strong>n sosiale for<strong>de</strong>lingen av påvirkningsfaktoren. I slike <strong>til</strong>feller kan <strong>de</strong>t mest hensiktsmessige<br />
være å presentere data på k<strong>om</strong>mune<strong>de</strong>l/by<strong>de</strong>lsnivå for å få frem forskjeller i utfordringer s<strong>om</strong> grunnlag<br />
for <strong>til</strong>tak i k<strong>om</strong>munen. Det kan også være relevant å presentere data på an<strong>de</strong>ler av befolkningen. For<br />
eksempel vil an<strong>de</strong>l elever <strong>med</strong> svake grunnleggen<strong>de</strong> ferdigheter i skolen, og s<strong>om</strong> <strong>de</strong>rfor kan stå i fare for<br />
å droppe ut av grunnskoleløpet, være et nyttig mål på en faktor s<strong>om</strong> kan skape helseforskjeller selv <strong>om</strong><br />
<strong>de</strong>tte målet ikke nødvendigvis sier noe <strong>om</strong> sosiale forskjeller i fullføring.<br />
For en <strong>de</strong>l faktorer vil <strong>de</strong>t ikke kunne fremskaffes data på k<strong>om</strong>munenivå. Der <strong>de</strong>t er hensiktsmessig og<br />
mulig, skal <strong>de</strong>t <strong>til</strong>strebes å utvikle slike data. Data s<strong>om</strong> er på et høyere geografisk nivå, må estimeres <strong>til</strong><br />
k<strong>om</strong>munenivå. Det er imidlertid slik at geografisk variasjon av <strong>de</strong>n faktoren (helse<strong>til</strong>stand eller<br />
påvirkningsfaktor) s<strong>om</strong> skal estimeres, vil påvirke gyldigheten (validiteten) av slike data.<br />
Til bokstav a<br />
Opplysninger s<strong>om</strong> k<strong>om</strong>mer inn un<strong>de</strong>r bokstav a <strong>om</strong>fatter bå<strong>de</strong> helse<strong>til</strong>stand og påvirkningsfaktorer, jf.<br />
<strong>merkna<strong>de</strong>r</strong> <strong>til</strong> første ledd første punktum. Dette innebærer bruk av ulike helsemål og at<br />
påvirkningsfaktorene skal fange opp positive og negative faktorer på mange nivåer.<br />
Bestemmelsen fastsetter at k<strong>om</strong>munene skal basere sin oversikt på opplysninger s<strong>om</strong> blir gjort<br />
<strong>til</strong>gjengelig fra fylkesk<strong>om</strong>munen og statlige helsemyndigheter. Opplysningene skal baseres på en rekke<br />
kil<strong>de</strong>r fra ulike instanser. Hvilke opplysninger s<strong>om</strong> sammens<strong>til</strong>les og gjøres <strong>til</strong>gjengelig for k<strong>om</strong>munene<br />
skal bestemmes ut fra hvor relevante <strong>de</strong> er i <strong>de</strong>t bre<strong>de</strong> k<strong>om</strong>munale <strong>folkehelsearbeid</strong>et, og ikke<br />
utelukken<strong>de</strong> baseres på en vur<strong>de</strong>ring av hva s<strong>om</strong> eksisterer av <strong>til</strong>gjengelig informasjon. Det vises <strong>til</strong><br />
nærmere <strong>om</strong>tale i proposisjonens kapittel 13 og <strong>merkna<strong>de</strong>r</strong> <strong>til</strong> § 25.<br />
Til bokstav b<br />
15
Erfaring og kunnskap bå<strong>de</strong> i helsesektoren samt andre <strong>de</strong>ler av k<strong>om</strong>munen utgjør viktige bidrag <strong>til</strong> en<br />
helhetlig oversikt over utfordringer. Kunnskap fra skolehelsetjenesten kan være nødvendig for å forstå<br />
særskilte utfordringer s<strong>om</strong> kan knyttes <strong>til</strong> forhol<strong>de</strong>ne ved en enkelt skole, eller s<strong>om</strong> kan være et sympt<strong>om</strong><br />
på sosiale eller levekårsutfordringer utenfor skolen. Helsestasjonen kan i<strong>de</strong>ntifisere spesielle utfordringer<br />
i <strong>om</strong>rå<strong>de</strong>r, knyttet <strong>til</strong> enkelte grupper eller liknen<strong>de</strong>. Kunnskap og opplysninger fra helse- og<br />
<strong>om</strong>sorgstjenesten, jf. også lov <strong>om</strong> k<strong>om</strong>munale helse og <strong>om</strong>sorgstjenester § 3-3, må være gjenstand for<br />
<strong>til</strong>svaren<strong>de</strong> vur<strong>de</strong>ring s<strong>om</strong> opplysninger fra statlige helsemyndigheter og fylkesk<strong>om</strong>munen.<br />
Kunnskap fra <strong>de</strong> k<strong>om</strong>munale helse- og <strong>om</strong>sorgstjenestene etter bokstav b <strong>om</strong>fatter primært faglige,<br />
skjønnsmessige vur<strong>de</strong>ringer fra tjenestene <strong>om</strong> forhold i k<strong>om</strong>munene s<strong>om</strong> har innvirkning på <strong>de</strong><br />
utfordringene tjenestene møter i sine aktiviteter. De utfordringene tjenestene møter i sin virks<strong>om</strong>het<br />
danner grunnlag for en vur<strong>de</strong>ring av hvilke forhold utenfor tjenestene s<strong>om</strong> påvirker disse.<br />
Tjenestene rapporterer en rekke relevante kvantitative data gjenn<strong>om</strong> systemer s<strong>om</strong> for eksempel<br />
KOSTRA og SYSVAK. Denne typen data vil også inngå i k<strong>om</strong>munenes oversikt, og vil inngå i grunnlaget<br />
for <strong>de</strong>t systemet for informasjon s<strong>om</strong> statlige helsemyndigheter <strong>til</strong>rettelegger for k<strong>om</strong>munene, jf. bokstav<br />
a.<br />
Til bokstav c<br />
Lokal informasjon <strong>om</strong> for eksempel b<strong>om</strong>iljøer, innflytting og utflytting, sosial integrering, næringsstruktur,<br />
antall salgs- skjenkeste<strong>de</strong>r for alkohol, skole- og barnehageforhold og sosiale nettverk er blant<br />
utviklingstrekk i miljø og lokalsamfunn s<strong>om</strong> faller inn un<strong>de</strong>r bokstav c. Vi<strong>de</strong>re vil k<strong>om</strong>munens <strong>til</strong>syn <strong>med</strong><br />
biologiske, kjemiske, fysiske og sosiale miljøfaktorer iht. kapittel 3 <strong>om</strong> miljørettet helsevern danne<br />
grunnlag for lokal kunnskap <strong>om</strong> forhold s<strong>om</strong> kan ha innvirkning på helsen i k<strong>om</strong>munen, herun<strong>de</strong>r for<br />
eksempel informasjon <strong>om</strong> drikkevannskvalitet og luftkvalitet. Det vises <strong>til</strong> merkna<strong>de</strong>ne <strong>til</strong> § 9.<br />
Til annet ledd<br />
Bestemmelsen s<strong>til</strong>ler krav <strong>til</strong> at oversikten over helse<strong>til</strong>stand og påvirkningsfaktorer skal være skriftlig.<br />
Vi<strong>de</strong>re skal oversikten i<strong>de</strong>ntifisere folkehelseutfordringer i k<strong>om</strong>munen. Dette innebærer en vur<strong>de</strong>ring av<br />
hva s<strong>om</strong> er viktigst å ta tak i lokalt i <strong>de</strong>n enkelte k<strong>om</strong>mune. Folkehelseutfordringene kan <strong>om</strong>fatte mange<br />
ulike nivåer, slik s<strong>om</strong> overordne<strong>de</strong> utviklingstrekk i samfunnet. For eksempel kan frafall fra vi<strong>de</strong>regåen<strong>de</strong><br />
skole være en indikator på fremtidige sosiale og helsemessige problemer. Oversikten kan også vise at<br />
enkelte <strong>de</strong>ler av k<strong>om</strong>munen (for eksempel by<strong>de</strong>ler) har en lavere forventet leveal<strong>de</strong>r enn andre <strong>de</strong>ler av<br />
k<strong>om</strong>munen, at k<strong>om</strong>munen har et stort potensial for å forebygge lårhalsbrudd mv. K<strong>om</strong>munen skal særlig<br />
være oppmerks<strong>om</strong> på trekk ved utviklingen s<strong>om</strong> kan skape eller oppretthol<strong>de</strong> sosiale eller helsemessige<br />
problemer eller sosiale helseforskjeller.<br />
Begrepet folkehelseutfordringer skal såle<strong>de</strong>s forstås i vid forstand og kan <strong>om</strong>fatte grunnleggen<strong>de</strong><br />
helsepåvirkingsfaktorer s<strong>om</strong> eksempel fattigd<strong>om</strong>/inntektsforhold, levekårsutfordringer i <strong>om</strong>rå<strong>de</strong>r, forhold i<br />
skole eller nærmiljø. Det <strong>om</strong>fatter vi<strong>de</strong>re levevaner s<strong>om</strong> tobakksbruk, inaktivitet og helseforhold s<strong>om</strong><br />
trivsel og sykd<strong>om</strong>sforek<strong>om</strong>st osv. Med i<strong>de</strong>ntifisering av folkehelseutfordringer menes en sammens<strong>til</strong>t<br />
vur<strong>de</strong>ring av helse<strong>til</strong>stan<strong>de</strong>n i befolkningen og <strong>de</strong> positive og negative faktorer s<strong>om</strong> kan virke inn på<br />
<strong>de</strong>nne i <strong>de</strong>n enkelte k<strong>om</strong>mune. Opplysninger og kunnskap iht. bå<strong>de</strong> bokstav a, b og c skal inngå i <strong>de</strong>nne<br />
vur<strong>de</strong>ringen.<br />
K<strong>om</strong>munale ressurshensyn s<strong>om</strong> kan innebære at <strong>de</strong>t ikke vil iverksettes <strong>om</strong>fatten<strong>de</strong> <strong>til</strong>tak på kort sikt iht.<br />
§ 7, skal ikke være <strong>til</strong> hin<strong>de</strong>r for at et forhold i<strong>de</strong>ntifiseres s<strong>om</strong> en folkehelseutfordring.<br />
Når folkehelseutfordringene er i<strong>de</strong>ntifisert, enten <strong>de</strong>t dreier seg <strong>om</strong> levekår, levevaner, selvopplevd helse<br />
eller sykd<strong>om</strong>sforek<strong>om</strong>st, må en vur<strong>de</strong>re hvilke konsekvenser <strong>de</strong>tte har for folkehelsen i k<strong>om</strong>munen,<br />
herun<strong>de</strong>r utviklingstrekk over tid. I konsekvensvur<strong>de</strong>ringen kan <strong>de</strong>t inngå en vur<strong>de</strong>ring av hva<br />
folkehelseutfordringene <strong>med</strong>fører av samfunnsøkon<strong>om</strong>iske kostna<strong>de</strong>r over tid.<br />
Vi<strong>de</strong>re må <strong>de</strong>t gjøres en vur<strong>de</strong>ring av hva s<strong>om</strong> kan være årsakene <strong>til</strong> eller hvilke forhold s<strong>om</strong> påvirker<br />
utfordringene. Med vur<strong>de</strong>ring av årsaker menes ikke en eksakt i<strong>de</strong>ntifisering av årsaker <strong>til</strong> sykd<strong>om</strong>mer<br />
eller for eksempel sammenhenger mell<strong>om</strong> levekår og levevaner basert på lokale data i <strong>de</strong>n enkelte<br />
k<strong>om</strong>mune. Dette vil oftest ikke være mulig. Med vur<strong>de</strong>ring av årsaksforhold menes å re<strong>de</strong>gjøre for <strong>de</strong>n<br />
kunnskap s<strong>om</strong> eksisterer <strong>om</strong> sammenhengene mell<strong>om</strong> påvirkningsfaktorer og helse, og s<strong>om</strong> kan<br />
16
elateres <strong>til</strong> <strong>de</strong> utfordringer s<strong>om</strong> er i<strong>de</strong>ntifisert i <strong>de</strong>n enkelte k<strong>om</strong>mune.<br />
Slike vur<strong>de</strong>ringer danner grunnlaget for iverksetting av <strong>til</strong>tak mot påvirkningsfaktorer. Tiltakene s<strong>om</strong><br />
iverksettes kan enten være nye folkehelse<strong>til</strong>tak, eller at <strong>de</strong>t tas hensyn <strong>til</strong> disse forhol<strong>de</strong>ne ved<br />
iverksetting av annen k<strong>om</strong>munal eller fylkesk<strong>om</strong>munal politikk, for eksempel innen samferdsel eller<br />
skolesektoren.<br />
Til tredje ledd<br />
Departementet kan fastsette forskrifter <strong>med</strong> nærmere bestemmelser <strong>om</strong> k<strong>om</strong>munens oversikt over<br />
helse<strong>til</strong>stand og påvirkningsfaktorer. Bestemmelsen vil sammen <strong>med</strong> <strong>til</strong>svaren<strong>de</strong> forskriftshjemmel i §§ 21<br />
og 25, gi hjemmel for å fastsette forskrifter <strong>om</strong> oversikt.<br />
Til § 6 Mål og planlegging<br />
Det vises <strong>til</strong> nærmere <strong>om</strong>tale av bestemmelsen i Prop. 90 L (2010-2011) kapittel 14. Bestemmelsen er<br />
<strong>de</strong>lvis ny og <strong>de</strong>lvis en vi<strong>de</strong>reføring av k<strong>om</strong>munehelsetjenesteloven §§ 1-4 og 4a-2 <strong>om</strong> at k<strong>om</strong>munestyret<br />
har et helhetlig ansvar for faktorer i miljøet s<strong>om</strong> <strong>til</strong> enhver tid direkte eller indirekte kan ha innvirkning på<br />
helsen.<br />
Oversikten over helse<strong>til</strong>stand og påvirkningsfaktorer og k<strong>om</strong>munens i<strong>de</strong>ntifiserte folkehelseutfordringer,<br />
jf. § 5, er utgangspunktet for bå<strong>de</strong> mål og strategier, jf. § 6 annet ledd, og for k<strong>om</strong>munens ansvar for å<br />
iverksette nødvendige <strong>til</strong>tak, jf. § 7. Mål og <strong>til</strong>tak skal kunne <strong>om</strong>fatte all aktuell k<strong>om</strong>munal virks<strong>om</strong>het,<br />
herun<strong>de</strong>r lokal samfunnsutvikling, planlegging, forvaltning og tjenesteyting, jf. § 4.<br />
Første ledd knytter <strong>folkehelsearbeid</strong>et opp mot planarbei<strong>de</strong>t i k<strong>om</strong>munen. Etter plan- og bygningsloven §<br />
10-1 skal k<strong>om</strong>munen utarbei<strong>de</strong> k<strong>om</strong>munal planstrategi minst en gang i hver valgperio<strong>de</strong> og vedta <strong>de</strong>n<br />
senest innen ett år etter k<strong>om</strong>munestyrets konstituering. Folkehelseutfordringene fremgår i dag ikke i<br />
opplistingen av temaer s<strong>om</strong> bør inngå i k<strong>om</strong>munal planstrategi, men vil gjøre <strong>de</strong>t gjenn<strong>om</strong> § 6 første ledd<br />
i <strong>folkehelseloven</strong>. K<strong>om</strong>munal planstrategi bør <strong>om</strong>fatte en drøfting av k<strong>om</strong>munens strategiske valg knyttet<br />
<strong>til</strong> utviklingen av k<strong>om</strong>munesamfunnet. God folkehelse er bå<strong>de</strong> resultat av god samfunnsutvikling, og<br />
folkehelsen er en viktig faktor for god utvikling. Folkehelseloven § 6 utdyper plan- og bygningsloven ved å<br />
sette krav <strong>om</strong> at en oversikt over k<strong>om</strong>munens folkehelseutfordringer, jf. § 5 annet ledd, skal inngå s<strong>om</strong><br />
grunnlag for arbei<strong>de</strong>t <strong>med</strong> k<strong>om</strong>munens planstrategi.<br />
Dette innebærer at <strong>de</strong>t i arbei<strong>de</strong>t <strong>med</strong> planstrategi må gjøres en vur<strong>de</strong>ring av i hvilken grad dagens<br />
planer ivaretar folkehelseutfordringene slik <strong>de</strong>t fremgår av <strong>de</strong>t skriftlige dokumentet etter § 5 annet ledd. I<br />
forbin<strong>de</strong>lse <strong>med</strong> behandling av ny planstrategi i nytt k<strong>om</strong>munestyre og eventuelt ved rullering av<br />
k<strong>om</strong>muneplan skal eksisteren<strong>de</strong> politikk, prinsipper, organisasjon mv. gjenn<strong>om</strong>gås for en vur<strong>de</strong>ring av<br />
<strong>om</strong> disse er i samsvar <strong>med</strong> folkehelseutfordringene k<strong>om</strong>munen står overfor. En slik gjenn<strong>om</strong>gang kan<br />
blant annet baseres på ny kunnskap, endringer i lokale, regionale eller nasjonale forutsetninger, lærd<strong>om</strong><br />
og erfaringer fra eksisteren<strong>de</strong> <strong>folkehelsearbeid</strong>, nye samarbeidspartnere mv.<br />
Ders<strong>om</strong> folkehelseutfordringene allere<strong>de</strong> er <strong>til</strong>strekkelig ivaretatt i eksisteren<strong>de</strong> k<strong>om</strong>muneplaner s<strong>om</strong> skal<br />
vi<strong>de</strong>reføres, er <strong>de</strong>t ikke nødvendig at en drøfting av folkehelseutfordringene tas inn i selve planstrategien,<br />
men <strong>de</strong>t skal likevel fremgå at <strong>de</strong>t er gjort en slik vur<strong>de</strong>ring, og på hvilket grunnlag. Ders<strong>om</strong> k<strong>om</strong>munen<br />
ikke har fastsatt mål og strategier for <strong>folkehelsearbeid</strong>et egnet <strong>til</strong> å møte folkehelseutfordringene vil <strong>de</strong>tte<br />
måtte fremgå av planstrategien.<br />
Folkehelsearbei<strong>de</strong>t skal i henhold <strong>til</strong> annet ledd behandles politisk s<strong>om</strong> ledd i <strong>de</strong> alminnelige plan- og<br />
beslutningsprosessene i k<strong>om</strong>munen. Etter § 6 annet ledd skal k<strong>om</strong>munen fastsette overordne<strong>de</strong> mål og<br />
strategier for <strong>folkehelsearbeid</strong>et. K<strong>om</strong>munens folkehelsepolitikk (overordne<strong>de</strong> mål og strategier) skal<br />
være et svar på <strong>de</strong> utfordringer s<strong>om</strong> fremk<strong>om</strong>mer av oversikten etter § 5 annet ledd og være av en slik<br />
karakter at <strong>de</strong> påfølgen<strong>de</strong> aktiviteter, jf. § 7 første ledd, skal kunne måles mot disse. Mål og strategier<br />
skal inngå i k<strong>om</strong>muneplaner etter plan- og bygningsloven. Dette er lovfeste<strong>de</strong> føringer s<strong>om</strong> skal sikre<br />
politisk forankring av <strong>folkehelsearbeid</strong>et og sikre at folkehelseansvaret ligger over sektornivå.<br />
Mål og strategier innen folkehelse kan f.eks. <strong>om</strong>fatte visjon, mål, retningsgiven<strong>de</strong> prinsipper, forhol<strong>de</strong>t <strong>til</strong><br />
annen politikk slik s<strong>om</strong> oppvekst, utdanning, samferdsel, kultur og næring, spesielle lokale<br />
forhold/utfordringer, styringssystem herun<strong>de</strong>r ansvar, organisasjon, viktige prosedyrer, rapporteringer,<br />
evalueringer mv.<br />
17
Det ligger imidlertid også ansvar og viktige virkemidler i sektorer utenfor k<strong>om</strong>munens organisasjon. På<br />
bakgrunn av <strong>de</strong>tte bør k<strong>om</strong>munen, s<strong>om</strong> en <strong>de</strong>l av arbei<strong>de</strong>t <strong>med</strong> utforming av mål, strategier og <strong>til</strong>tak,<br />
i<strong>de</strong>ntifisere aktuelle/relevante samarbeidspartnere. Dette kan eksempelvis være andre sektorer og<br />
myndigheter, frivillige organisasjoner, næringsliv, private aktører mv. Når <strong>folkehelsearbeid</strong> inngår i<br />
planlegging etter plan og bygningsloven, gjel<strong>de</strong>r <strong>de</strong>nne lovens bestemmelser <strong>om</strong> <strong>med</strong>virkning. Dette<br />
innebærer at planmyndigheten gjenn<strong>om</strong> hele planarbei<strong>de</strong>t skal sørge for åpen, bred og <strong>til</strong>gjengelig<br />
<strong>med</strong>virkning i lokalsamfunnet og dialog <strong>med</strong> organiserte og uorganiserte interesser. Det særlige ansvaret<br />
for å sikre en aktiv <strong>med</strong>virkning for grupper av <strong>de</strong>n samiske befolkningen, følger også av ILO-konvensjon<br />
nr. 169. Se for øvrig <strong>om</strong>tale av <strong>de</strong>tte i Prop. 90 L (2010-2011) kapittel 14.4.2.<br />
På bakgrunn av k<strong>om</strong>munens folkehelsepolitikk bør <strong>de</strong>t utarbei<strong>de</strong>s nærmere <strong>de</strong>lmål og <strong>til</strong>tak s<strong>om</strong><br />
innpasses i k<strong>om</strong>munens planer etter plan- og bygningsloven, jf. k<strong>om</strong>muneplanens handlings<strong>de</strong>l.<br />
K<strong>om</strong>muneplanen skal ha en handlings<strong>de</strong>l s<strong>om</strong> angir hvordan planen skal følges opp <strong>de</strong> fire påfølgen<strong>de</strong><br />
år eller mer, og revi<strong>de</strong>res årlig. Økon<strong>om</strong>iplanen etter k<strong>om</strong>muneloven § 44 kan inngå i handlings<strong>de</strong>len.<br />
Det er naturlig at k<strong>om</strong>munestyrene årlig behandler lokale <strong>til</strong>tak for folkehelse, jf. § 7, i forbin<strong>de</strong>lse <strong>med</strong><br />
behandlingen av k<strong>om</strong>muneplanens handlings<strong>de</strong>l og økon<strong>om</strong>iplanen.<br />
I arbei<strong>de</strong>t <strong>med</strong> utforming av <strong>de</strong>lmål og <strong>til</strong>tak kan <strong>de</strong>t være aktuelt å gjøre nærmere analyser av<br />
helse<strong>til</strong>stand og påvirkningsfaktorer, f.eks. ved en mer <strong>de</strong>taljert kartlegging i bestemte geografiske<br />
<strong>om</strong>rå<strong>de</strong>r, grupper av befolkningen, f.eks. <strong>om</strong> levekår i enkelte <strong>om</strong>rå<strong>de</strong>r, røyking blant elever i <strong>de</strong> enkelte<br />
skoler, <strong>til</strong>gang <strong>til</strong> usunn mat i nærheten av skoler, ulykkesstrekninger på veg mv. Dette kan danne<br />
grunnlag for <strong>til</strong>tak for å utjevne sosiale helseforskjeller.<br />
§ 7 Folkehelse<strong>til</strong>tak<br />
Det vises <strong>til</strong> nærmere <strong>om</strong>tale av bestemmelsen i Prop. 90 L (2010-2011) kapittel 14. Første ledd er <strong>de</strong>lvis<br />
ny og <strong>de</strong>lvis en vi<strong>de</strong>reføring av innhol<strong>de</strong>t i k<strong>om</strong>munehelsetjenesteloven § 1-3 første ledd nr. 1, jf. § 4a-2.<br />
Annet ledd er en vi<strong>de</strong>reføring av § 1-2.<br />
Etter første ledd skal k<strong>om</strong>munen iverksette nødvendige <strong>til</strong>tak egnet for å møte folkehelseutfordringene<br />
k<strong>om</strong>munen står overfor.<br />
K<strong>om</strong>munen har et spesielt ansvar for å iverksette <strong>til</strong>tak innenfor <strong>de</strong> <strong>om</strong>rå<strong>de</strong>r k<strong>om</strong>munen har størst<br />
folkehelseutfordringer, og hvor k<strong>om</strong>munen har <strong>de</strong> beste forutsetninger for forbedrings<strong>til</strong>tak. Hvilken <strong>de</strong>l av<br />
eller sektor i k<strong>om</strong>munen s<strong>om</strong> må gjenn<strong>om</strong>føre <strong>til</strong>tak vil variere <strong>med</strong> hvilken utfordring man står overfor.<br />
K<strong>om</strong>munens ansvar må vur<strong>de</strong>res innenfor <strong>de</strong> rammer s<strong>om</strong> k<strong>om</strong>munen arbei<strong>de</strong>r innenfor, for eksempel<br />
kapasitet og ressurssituasjon, og hva s<strong>om</strong> gir mest helse innenfor gitte ressurser, jf. blant annet forhol<strong>de</strong>t<br />
mell<strong>om</strong> forebygging og behandling. Dette innebærer at k<strong>om</strong>munen må prioritere bå<strong>de</strong> mell<strong>om</strong> <strong>til</strong>tak og<br />
tjenester i en gitt tidsperio<strong>de</strong>, samt mell<strong>om</strong> <strong>til</strong>tak over tid. Her vil også lokalt skjønn og politiske<br />
prioriteringer veie tungt. Dette innebærer at k<strong>om</strong>munens ansvar er knyttet <strong>til</strong> at k<strong>om</strong>munen har oversikt<br />
over utfordringene og arbei<strong>de</strong>r systematisk og langsiktig <strong>med</strong> å møte disse. Tiltaksplikten og<br />
prioriteringen skal vur<strong>de</strong>res i henhold <strong>til</strong> at <strong>folkehelsearbeid</strong>et skal skje på en forsvarlig måte, jf. § 1.<br />
Helsedirektoratet utvikler nasjonale normer og standar<strong>de</strong>r for godt <strong>folkehelsearbeid</strong>, blant annet basert<br />
på hva s<strong>om</strong> er effektive <strong>til</strong>tak. På <strong>om</strong>rå<strong>de</strong>r <strong>de</strong>r <strong>de</strong>tte finnes, kan slike normer/standar<strong>de</strong>r indikere hvilke<br />
<strong>til</strong>tak s<strong>om</strong> bør iverksettes i forhold <strong>til</strong> bestemte utfordringer, jf. hva s<strong>om</strong> er ”nødvendige <strong>til</strong>tak” etter<br />
lovforslaget § 7 første ledd første punktum. Ders<strong>om</strong> k<strong>om</strong>munen velger å bruke andre meto<strong>de</strong>r eller <strong>til</strong>tak,<br />
må <strong>de</strong>n være forberedt på å begrunne valg av <strong>til</strong>tak. Det er imidlertid ikke alle typer <strong>til</strong>tak eller problemer<br />
hvor <strong>de</strong>t foreligger god dokumentasjon og <strong>de</strong>r<strong>med</strong> klare standar<strong>de</strong>r. Da må <strong>de</strong>t være utfordringsbil<strong>de</strong>t<br />
s<strong>om</strong> utløser handlingsplikten. At man på enkelte <strong>om</strong>rå<strong>de</strong>r ikke har konkrete kunnskapsbaserte<br />
anbefalinger, vil ikke frita k<strong>om</strong>muner fra ansvaret for å møte problemene.<br />
Tiltaksplikten er knyttet direkte <strong>til</strong> <strong>de</strong> folkehelseutfordringene s<strong>om</strong> k<strong>om</strong>munen i<strong>de</strong>ntifiserer i henhold <strong>til</strong> § 5.<br />
Tiltak kan iverksettes bå<strong>de</strong> s<strong>om</strong> en direkte oppfølging av utfordringene s<strong>om</strong> er i<strong>de</strong>ntifisert, og <strong>de</strong> kan<br />
utløses etter en vi<strong>de</strong>re håndtering i k<strong>om</strong>munale plan- og beslutningsprosesser. Dette betyr at <strong>de</strong>t ikke er<br />
en forutsetning at folkehelseutfordringen er planforankret for at <strong>de</strong>n utløser en <strong>til</strong>taksplikt. Det er vi<strong>de</strong>re<br />
ikke <strong>til</strong>strekkelig <strong>med</strong> planer, planene må følges opp.<br />
En rekke aktiviteter s<strong>om</strong> <strong>til</strong>syn, klagebehandling mv. etter <strong>folkehelseloven</strong> kapittel 3 er løpen<strong>de</strong><br />
18
virks<strong>om</strong>het og kan håndteres i virks<strong>om</strong>hetsplaner mv., dvs. at disse oppgavene ikke trenger å være<br />
forankret i k<strong>om</strong>munens planer etter plan- og bygningsloven. Ders<strong>om</strong> oversikten for eksempel viser at <strong>de</strong>t<br />
er et viss antall kjøletårn, luftskrubbere mv. i k<strong>om</strong>munen <strong>med</strong> en risiko for spredning av<br />
legionellabakterien, krever <strong>de</strong>tte en oppfølging gjenn<strong>om</strong> k<strong>om</strong>munens <strong>til</strong>syn etter kapittel 3. Et annet<br />
eksempel er at <strong>de</strong>t er i<strong>de</strong>ntifisert en konkret ulykkesfelle i form av et farlig vegkryss s<strong>om</strong> krever at <strong>de</strong>t<br />
iverksettes <strong>til</strong>tak. Tilsvaren<strong>de</strong> gjel<strong>de</strong>r forhold av akutt art, dvs. <strong>de</strong>rs<strong>om</strong> <strong>de</strong>t oppstår, eller k<strong>om</strong>munen blir<br />
klar over, situasjoner i k<strong>om</strong>munen <strong>med</strong> forhøyet risiko for helseska<strong>de</strong> i befolkningen, s<strong>om</strong> høye<br />
luftforurensningsverdier, må k<strong>om</strong>munen iverksette nødvendige <strong>til</strong>tak, uavhengig <strong>om</strong> <strong>de</strong>tte er forankret i<br />
mål og strategier, jf. også beredskapsbestemmelsen i § 28.<br />
Det angis i første ledd annet punktum eksempler på hvilke påvirkningsfaktorer <strong>de</strong>t kan knyttes <strong>til</strong>tak <strong>til</strong>.<br />
Opplistingen er ikke uttømmen<strong>de</strong>. Den fremhever imidlertid en rekke <strong>om</strong>rå<strong>de</strong>r s<strong>om</strong> har stor betydning for<br />
folkehelsen og s<strong>om</strong> <strong>de</strong>t <strong>de</strong>rfor er viktig at alle k<strong>om</strong>muner har oppmerks<strong>om</strong>het på. Data <strong>om</strong> disse<br />
<strong>om</strong>rå<strong>de</strong>ne vil <strong>til</strong>svaren<strong>de</strong> være sentrale for k<strong>om</strong>munens oversikt over sine utfordringer.<br />
Annet ledd presiserer k<strong>om</strong>munens ansvar for helseopplysning. Helseopplysning gjenn<strong>om</strong> informasjon,<br />
råd og veiledning er et pedagogisk virkemid<strong>de</strong>l overfor enkeltpersoner, grupper i befolkningen eller hele<br />
befolkningen for å fremme helse og forebygge sykd<strong>om</strong>. Helseopplysning innebærer bå<strong>de</strong><br />
kunnskapsformidling, bevisstgjøring og holdningsskapen<strong>de</strong> arbeid <strong>med</strong> mål <strong>om</strong> endret adferd.<br />
Helseopplysning utgjør en <strong>de</strong>l av <strong>folkehelsearbeid</strong>et bå<strong>de</strong> fordi befolkningen bør ha kunnskap <strong>om</strong><br />
faktorer s<strong>om</strong> påvirker helsen og <strong>de</strong>rigjenn<strong>om</strong> får økt mulighet <strong>til</strong> å fremme egen helse, og for å bidra <strong>til</strong><br />
kunnskap <strong>om</strong> samfunnsmessige <strong>til</strong>tak for bedre folkehelse.<br />
Med helseopplysning menes ikke utelukken<strong>de</strong> enveisformidling, men k<strong>om</strong>munikasjon basert på gjensidig<br />
forståelse, involvering og <strong>de</strong>ltakelse, jf. prinsippet <strong>om</strong> <strong>med</strong>virkning.<br />
Helseopplysningsarbeid kan k<strong>om</strong>bineres <strong>med</strong> andre <strong>til</strong>tak i helsetjenester s<strong>om</strong> for eksempel helsestasjon,<br />
helsetjenester i skoler, fastlege mv. Helseopplysning er imidlertid ikke en oppgave for helsetjenesten<br />
alene. S<strong>om</strong> på mange andre <strong>om</strong>rå<strong>de</strong>r, bør <strong>de</strong>t baseres på samarbeid mell<strong>om</strong> ulike myndigheter, frivillig<br />
sektor og andre aktører. Helseopplysning bør vi<strong>de</strong>re rette seg mot arenaer <strong>de</strong>r man når aktuelle<br />
målgrupper, og forskjellige virkemidler kan tas i bruk, herun<strong>de</strong>r kampanjer, skriftlig materiell, direkte<br />
k<strong>om</strong>munikasjon, sosiale <strong>med</strong>ier mv.<br />
For å nå målgrupper <strong>med</strong> forskjellig kulturell bakgrunn, er <strong>de</strong>t viktig å ta hensyn <strong>til</strong> bå<strong>de</strong> språklige og<br />
kulturelle forhold. I k<strong>om</strong>munikasjon <strong>med</strong> <strong>de</strong>n samiske befolkningen er <strong>de</strong>t for eksempel ofte ikke<br />
<strong>til</strong>strekkelig å utarbei<strong>de</strong> informasjon på samisk. K<strong>om</strong>munikasjonen må være basert på en forståelse for<br />
sosiale og kulturelle normer i gruppen.<br />
Til kapittel 3<br />
Kapittel 3 <strong>om</strong> miljørettet helsevern er en vi<strong>de</strong>reføring og oppdatering av k<strong>om</strong>munehelsetjenesteloven<br />
kapittel 4a. K<strong>om</strong>munen har i oppgave å føre <strong>til</strong>syn <strong>med</strong> faktorer i miljøet s<strong>om</strong> <strong>til</strong> enhver tid direkte eller<br />
indirekte kan ha innvirkning på helsen. Miljørettet helsevern er nærmere <strong>om</strong>talt i Prop. 90 L (2010-2011)<br />
kapittel 15.<br />
Det er knyttet bred praksis <strong>til</strong> innhol<strong>de</strong>t i bestemmelsene i k<strong>om</strong>munehelsetjenesteloven kapittel 4a s<strong>om</strong><br />
også vil være relevante og s<strong>om</strong> må legges <strong>til</strong> grunn når bestemmelsene vi<strong>de</strong>reføres i <strong>folkehelseloven</strong><br />
kapittel 3 <strong>om</strong> miljørettet helsevern. Det vises også <strong>til</strong> forarbei<strong>de</strong>ne <strong>til</strong> k<strong>om</strong>munehelsetjenesteloven kapittel<br />
4a; Ot.prp. nr. 40 (1986-87), Ot.prp. nr. 60 (1993-94), Ot.prp. nr. 72 (2003-2004) og Ot.prp. nr. 5 (2008-<br />
2009). Merkna<strong>de</strong>ne <strong>til</strong> bestemmelsene i kapittel 3 er i stor grad gjengivelse av merkna<strong>de</strong>ne fra disse<br />
proposisjonene, i <strong>til</strong>legg <strong>til</strong> å gi en re<strong>de</strong>gjørelse for relevant rettspraksis, forvaltningspraksis og juridisk<br />
teori.<br />
Det er i dag gitt en rekke forskrifter <strong>med</strong> hjemmel i k<strong>om</strong>munehelsetjenesteloven §§ 4a-1 og 4a-4. Disse<br />
forskriftene, s<strong>om</strong> er opplistet un<strong>de</strong>r, vil ha hjemmel i <strong>folkehelseloven</strong> §§ 8 og 10 og vi<strong>de</strong>reføres i § 33.<br />
– Forskrift 12. februar 2010 nr. 158 <strong>om</strong> helse, miljø og sikkerhet i petroleumsvirks<strong>om</strong>heten og på<br />
enkelte landanlegg (rammeforskriften)<br />
19
– Forskrift 29. april 2010 nr. 612 <strong>om</strong> tekniske og operasjonelle forhold på landanlegg i<br />
petroleumsvirks<strong>om</strong>heten m.m. (teknisk og operasjonell forskrift)<br />
– Forskrift 11. oktober 2005 nr. 1196 <strong>om</strong> smittefarlig avfall fra helsetjeneste og dyrehelsetjeneste<br />
mv.<br />
– Forskrift 1. april 2004 nr. 623 <strong>om</strong> <strong>til</strong>skudd <strong>til</strong> prisnedskrivning av frukt og grønnsaker i grunnskolen<br />
– Forskrift 25. april 2003 nr. 486 <strong>om</strong> miljørettet helsevern<br />
– Forskrift 4. juli 2003 nr. 951 <strong>om</strong> gjødselvarer mv. av organisk opphav<br />
– Forskrift 4. <strong>de</strong>sember 2001 nr. 1372 <strong>om</strong> vannforsyning og drikkevann<br />
– Forskrift 21. <strong>de</strong>sember 2000 nr. 1406 <strong>om</strong> ska<strong>de</strong>dyrbekjempelse<br />
– Forskrift 6. mai 1998 nr. 581 <strong>om</strong> hygienekrav for frisør-, hudpleie- tatoverings- og<br />
hulltakingsvirks<strong>om</strong>het mv.<br />
– Forskrift 13. juni 1996 nr. 592 for ba<strong>de</strong>anlegg, bassengbad og badstu mv.<br />
– Forskrift 1. <strong>de</strong>sember 1995 nr. 928 <strong>om</strong> miljørettet helsevern i barnehager og skoler mv.<br />
– Forskrift 10. oktober 1988 nr. 836 <strong>om</strong> fastsettelse av tvangsmulkt i <strong>med</strong>hold av lov <strong>om</strong><br />
helsetjenesten i k<strong>om</strong>munen<br />
– Forskrift 11. april 1975 nr. 4 <strong>om</strong> forbud mot <strong>om</strong>setning og bruk av farlig smellen<strong>de</strong> pyrotekniske<br />
varer s<strong>om</strong> kinaputter, kasteknall, knallkorker og liknen<strong>de</strong><br />
– Forskrift <strong>om</strong> 9. oktober 1974 nr. 2 <strong>om</strong> begrensning av støy – <strong>til</strong>legg <strong>til</strong> helseforskriftene, Oslo<br />
k<strong>om</strong>mune.<br />
– Forskrift 27. juli 1956 nr. 2 <strong>om</strong> hygieniske forhold <strong>om</strong>bord i fartøyer<br />
Forvaltningslovens regler gjel<strong>de</strong>r på vanlig måte for k<strong>om</strong>munens arbeid <strong>med</strong> miljørettet helsevern.<br />
Miljørettet helseverntjenesten i k<strong>om</strong>munene er en viktig oppgave og ressurs i <strong>de</strong>t bre<strong>de</strong><br />
<strong>folkehelsearbeid</strong>et. Etter oppgavene i kapittel 3 skal k<strong>om</strong>munen ha sin oppmerks<strong>om</strong>het rettet mot hele<br />
befolkningen, uavhengig av sektor, og k<strong>om</strong>munen har i kapittel 3 virkemidler ovenfor virks<strong>om</strong>het og<br />
eiend<strong>om</strong>, bå<strong>de</strong> privat og offentlig. Denne myndigheten er en forutsetning for at k<strong>om</strong>munen skal kunne<br />
ivareta sitt ansvar for å sikre liv og helse og for å fremme folkehelse.<br />
I arbeid <strong>med</strong> miljørettet helsevern etter k<strong>om</strong>munehelsetjenesteloven er oppgavene etter kapittel 4a og §<br />
1-4 nært sammenknyttet. Et sentralt virkemid<strong>de</strong>l i <strong>til</strong>synet <strong>med</strong> <strong>de</strong> faktorer i miljøet s<strong>om</strong> <strong>til</strong> enhver tid<br />
direkte eller indirekte kan ha innvirkning på helsen, har vært å integrere helsehensyn i planer og<br />
aktiviteter på tvers av sektorer i k<strong>om</strong>munen. Når en har k<strong>om</strong>met tidlig inn i prosesser, har en kunnet<br />
unngå bruk av virkemidler s<strong>om</strong> rettingsvedtak for å rette forhold i ettertid. For eksempel har miljørettet<br />
helsevern tjenesten kunnet være tidlig inne i arealplanlegging for å forebygge fare for forurensning av<br />
drikkevann eller uheldige forhold i b<strong>om</strong>iljøer, eller tjenesten har vært tidlig inne i planfase for skolebygg<br />
slik at helsemessige hensyn har blitt vektlagt tidlig i prosessene. Folkehelseloven endrer ikke på disse<br />
forhold. En samling av virkemidler i eget kapittel 3 innebærer ingen innsnevring av miljørettet helsevern.<br />
På samme måte s<strong>om</strong> virkemidler etter kapittel 4a og § 1-4 var sammenknyttet etter<br />
k<strong>om</strong>munehelsetjenesteloven, vil bestemmelsene i kapittel 3 og kapittel 2 være <strong>de</strong>t etter <strong>folkehelseloven</strong>.<br />
Såle<strong>de</strong>s inngår miljørettet helsevern etter kapittel 3 s<strong>om</strong> et sentralt virkemid<strong>de</strong>l og ansvar s<strong>om</strong> en <strong>de</strong>l av<br />
k<strong>om</strong>munens helhetlige folkehelseansvar, jf. §§ 4 <strong>til</strong> 7. Miljørettet <strong>folkehelsearbeid</strong> er nærmere <strong>om</strong>talt i<br />
kapittel 14.5.3.<br />
K<strong>om</strong>munens <strong>til</strong>synsoppgave etter § 9 er en k<strong>om</strong>muneplikt. En <strong>de</strong>l av <strong>de</strong> virks<strong>om</strong>heter og eiend<strong>om</strong>mer <strong>de</strong>t<br />
skal føres <strong>til</strong>syn <strong>med</strong> vil være k<strong>om</strong>munale. De krav s<strong>om</strong> s<strong>til</strong>les <strong>til</strong> virks<strong>om</strong>het eller eiend<strong>om</strong> i kapittel 3 eller<br />
i forskrifter vil være aktørplikter, <strong>de</strong>r k<strong>om</strong>munale og private virks<strong>om</strong>heter si<strong>de</strong>s<strong>til</strong>les.<br />
Til § 8 Virke<strong>om</strong>rå<strong>de</strong> og forskrifter<br />
Bestemmelsen er en vi<strong>de</strong>reføring av k<strong>om</strong>munehelsetjenesteloven § 4a-1.<br />
20
Første ledd fastsetter nærmere virke<strong>om</strong>rå<strong>de</strong>t <strong>til</strong> miljørettet helsevern. Det er miljøfaktorenes innvirkning<br />
på helsen s<strong>om</strong> er <strong>de</strong>t sentrale i miljørettet helsevern. Begrepet ”<strong>til</strong> enhver tid” ty<strong>de</strong>liggjør at <strong>de</strong>tte også<br />
<strong>om</strong>fatter faktorer s<strong>om</strong> kun er kortvarige. Dette <strong>om</strong>fatter bå<strong>de</strong> faktorer s<strong>om</strong> kan ha positiv og negativ<br />
innvirkning. Når <strong>de</strong>t gjel<strong>de</strong>r faktorer s<strong>om</strong> kan ha negativ innvirkning på helsen, vil <strong>de</strong>tte blant annet<br />
<strong>om</strong>fatte påvirkningsfaktorer s<strong>om</strong> gir helseska<strong>de</strong>, helsefare, fare for sykd<strong>om</strong>, hygienisk ulempe,<br />
miljørelaterte helseproblemer og ska<strong>de</strong>r og dødsfall s<strong>om</strong> følge av ulykke. I lovteksten nevnes s<strong>om</strong><br />
eksempel biologiske, kjemiske, fysiske og sosiale miljøfaktorer. Menneskene rundt indivi<strong>de</strong>t er i <strong>de</strong>nne<br />
sammenheng å anse s<strong>om</strong> en miljøfaktor, jf. at miljørettet helsevern også <strong>om</strong>fatter sosiale miljøfaktorer.<br />
Begrepet ”sosiale miljøfaktorer” skal fortolkes vidt og <strong>om</strong>fatter sosiale faktorer bå<strong>de</strong> i storsamfunn og<br />
nærsamfunn. Dette <strong>om</strong>fatter blant annet økon<strong>om</strong>iske og sosiale prosesser, b<strong>om</strong>iljø, arbeidsmiljø, sosiale<br />
nettverk, kontakt og <strong>til</strong>hørighet. Sosiale miljøfaktorer skal vi<strong>de</strong>re forstås dynamisk, og konkretiseringen<br />
ovenfor er <strong>de</strong>rfor ikke uttømmen<strong>de</strong>. Det begrepet s<strong>om</strong> i dag ofte brukes for sosiale miljøfaktorer er<br />
sosiale helse<strong>de</strong>terminanter. Sosiale miljøfaktorer påvirker bå<strong>de</strong> psykisk og s<strong>om</strong>atisk helse. Begrepene<br />
”sosiale miljøfaktorer” og ”sosiale ulikheter i helse” er vi<strong>de</strong>re forskjellige begreper og refererer <strong>til</strong> ulike<br />
<strong>de</strong>ler av en årsakskje<strong>de</strong>; <strong>de</strong>t første handler <strong>om</strong> påvirkningsfaktorer, <strong>de</strong>t siste <strong>om</strong> en<strong>de</strong>punkter.<br />
Ved vur<strong>de</strong>ring av hvilke påvirkningsfaktorer s<strong>om</strong> gjør seg gjel<strong>de</strong>n<strong>de</strong> og hvordan <strong>de</strong> innvirker på helsen,<br />
må <strong>de</strong>t gjøres en helsefaglig vur<strong>de</strong>ring. I Ot.prp. nr. 40 (1986-87) <strong>om</strong>tales <strong>de</strong>tte s<strong>om</strong> <strong>de</strong>t hygieniske<br />
skjønnet.<br />
Annet ledd gir hjemmel for å gi forskrifter <strong>om</strong> miljørettet helsevern, herun<strong>de</strong>r bestemmelser <strong>om</strong><br />
internkontroll for virks<strong>om</strong>het/eiend<strong>om</strong>, for å sikre at krav fastsatt i <strong>de</strong>tte kapittel eller i forskrifter gitt i<br />
<strong>med</strong>hold av kapitlet overhol<strong>de</strong>s. Miljørettet helsevern regelverket består i dag i <strong>til</strong>legg <strong>til</strong><br />
lovbestemmelsene av en rekke forskrifter s<strong>om</strong> <strong>de</strong>t er gjort re<strong>de</strong> for ovenfor og i proposisjonens kapittel<br />
15.2.2. Disse forskriftene vi<strong>de</strong>reføres i <strong>med</strong>hold av <strong>folkehelseloven</strong> § 33 <strong>om</strong> vi<strong>de</strong>reføring av forskrifter.<br />
Annet ledd viser noen eksempler på <strong>om</strong>rå<strong>de</strong>r <strong>de</strong>r <strong>de</strong>t er aktuelt å gi nærmere forskrifter. Eksemplene skal<br />
ikke tolkes avgrensen<strong>de</strong>, <strong>de</strong>t er kapitlets virke<strong>om</strong>rå<strong>de</strong> i § 8 første ledd s<strong>om</strong> <strong>de</strong>finerer forskriftshjemmelen.<br />
Andre eksempler på forhold eller virks<strong>om</strong>het/eiend<strong>om</strong> s<strong>om</strong> <strong>de</strong>t kan gis forskrifter <strong>om</strong> er for eksempel<br />
bygge- og anleggsplasser, camping-, hotell og pensjonatvirks<strong>om</strong>het, plasser, forsamlingslokaler,<br />
idrettsanlegg, arrangementer s<strong>om</strong> kan være permanente eller midlertidige, un<strong>de</strong>rvisningslokaler mv.<br />
Noen <strong>om</strong>rå<strong>de</strong>r vil <strong>de</strong>lvis være <strong>de</strong>kket av annen lovgivning. Dette gjel<strong>de</strong>r for eksempel vann og<br />
vannforsyning s<strong>om</strong> også er regulert av matloven når <strong>de</strong>t gjel<strong>de</strong>r å s<strong>til</strong>le krav <strong>til</strong> drikkevann herun<strong>de</strong>r vann<br />
<strong>til</strong> matproduksjon og <strong>til</strong>syn <strong>med</strong> <strong>de</strong>tte. Begrepet vann og vannforsyning etter <strong>folkehelseloven</strong> favner <strong>de</strong>rfor<br />
vi<strong>de</strong>re enn matloven, da <strong>de</strong>n ikke er begrenset <strong>til</strong> vann beregnet på drikke eller matproduksjonsformål,<br />
men også vil <strong>om</strong>fatte eksempelvis vann <strong>til</strong> andre hygieniske formål s<strong>om</strong> kroppshygiene, rengjøring,<br />
brannvann, radongass eller legionella i dusjvann mv. K<strong>om</strong>munen har også et selvstendig ansvar etter<br />
<strong>folkehelseloven</strong> for å sikre at befolkningen har <strong>til</strong>gang <strong>til</strong> trygt drikkevann, jf. også lovens kapittel 2. I<br />
andre <strong>til</strong>feller <strong>de</strong>r spesiallovgivning <strong>de</strong>kker et <strong>om</strong>rå<strong>de</strong> vil bestemmelsene i <strong>folkehelseloven</strong> kapittel 3 <strong>om</strong><br />
miljørettet helsevern ofte få karakter av et sikkerhetsnett. Bestemmelsene vil også kunne fungere s<strong>om</strong> et<br />
sikkerhetsnett <strong>de</strong>r enkeltfaktorer ikke hver for seg utgjør en helserisiko men hvor summen av <strong>de</strong>m kan<br />
gjøre <strong>de</strong>t.<br />
Bestemmelser <strong>om</strong> internkontroll i forskrift etter § 8 vil være internkontroll for å sikre at miljørettet<br />
helsevernregelverket følges opp i virks<strong>om</strong>het og eiend<strong>om</strong>. Dette er noe annet enn internkontrollplikten for<br />
k<strong>om</strong>munen etter § 30.<br />
Forskriftshjemmelen er avgrenset <strong>til</strong> <strong>de</strong> forhold s<strong>om</strong> berører <strong>folkehelseloven</strong>s formål. Det er<br />
folkehelseformål s<strong>om</strong> skal fremmes gjenn<strong>om</strong> forskriftene og ikke f.eks. forurensningsfaglige eller andre<br />
faglige hensyn. Forskriftshjemmelen er aktuell innen hele <strong>folkehelseloven</strong>s geografiske virke<strong>om</strong>rå<strong>de</strong>, jf. §<br />
2 og <strong>merkna<strong>de</strong>r</strong> <strong>til</strong> <strong>de</strong>nne. For eksempel vil <strong>de</strong>t s<strong>om</strong> etter k<strong>om</strong>munehelsetjenesteloven være aktuelt <strong>med</strong><br />
forskrifter vedrøren<strong>de</strong> forhold <strong>om</strong>fattet av begrepet miljørettet helsevern på kontinentalsokkelen og visse<br />
typer skipsfart.<br />
Til § 9 K<strong>om</strong>munens oppgaver og <strong>de</strong>legering av myndighet<br />
Bestemmelsen er en vi<strong>de</strong>reføring av k<strong>om</strong>munehelsetjenesteloven §§ 4a-2 og 4a-3.<br />
Første ledd fastslår at k<strong>om</strong>munen skal føre <strong>til</strong>syn <strong>med</strong> <strong>de</strong> faktorer og forhold i miljøet s<strong>om</strong> <strong>til</strong> enhver tid<br />
21
direkte eller indirekte kan ha innvirkning på helsen. K<strong>om</strong>munens <strong>til</strong>synsvirks<strong>om</strong>het skal baseres på en<br />
risikovur<strong>de</strong>ring s<strong>om</strong> blant annet bør bygge på <strong>de</strong>n kunnskap <strong>om</strong> folkehelseutfordringene (helse<strong>til</strong>stand og<br />
påvirkningsfaktorer) s<strong>om</strong> k<strong>om</strong>munen skal ha etter § 5. I sitt <strong>til</strong>syn kan eller skal k<strong>om</strong>munen benytte ulike<br />
virkemidler, nærmere bestemt pålegg <strong>om</strong> helsekonsekvensutredning, opplysningsplikt, gransking, retting<br />
og stansing. Det er i virkemid<strong>de</strong>lbestemmelsene i §§ 11 <strong>til</strong> 14 og § 16 gitt nærmere bestemte vilkår.<br />
K<strong>om</strong>munen skal etter § 10 behandle søknad <strong>om</strong> godkjenning for godkjenningspliktige virks<strong>om</strong>heter og<br />
behandle melding for meldingspliktige virks<strong>om</strong>heter. Det er vi<strong>de</strong>re en <strong>de</strong>l av <strong>til</strong>synsoppgaven å følge opp<br />
at virks<strong>om</strong>het eller eiend<strong>om</strong> lukker eventuelle avvik innen en fastsatt tid. Der k<strong>om</strong>munen benytter sin<br />
myndighet <strong>til</strong> å gi pålegg <strong>med</strong> hjemmel i kapittel 3, vil <strong>de</strong>t være enkeltvedtak etter forvaltningsloven.<br />
Beslutning <strong>om</strong> å ikke fatte vedtak i saker <strong>de</strong>r k<strong>om</strong>munen har fått konkret henven<strong>de</strong>lse vil også kunne<br />
være enkeltvedtak s<strong>om</strong> kan påklages.<br />
For godkjenningspliktige virks<strong>om</strong>heter s<strong>om</strong> for eksempel skoler og barnehager, jf. forskrift <strong>om</strong> miljørettet<br />
helsevern i barnehager og skoler, innebærer <strong>til</strong>synsansvaret at k<strong>om</strong>munen i) har oversikt over<br />
godkjenningspliktige skoler og barnehager, ii) følger opp forhold s<strong>om</strong> kan <strong>til</strong>si at miljøet i skolene og<br />
barnehagene kan være uforsvarlig, inkl. skoler og barnehager s<strong>om</strong> ikke har søkt <strong>om</strong> godkjenning, samt<br />
iii) ut i fra en risikovur<strong>de</strong>ring, fører regelmessig <strong>til</strong>syn <strong>med</strong> skolene og barnehagene i k<strong>om</strong>munen.<br />
K<strong>om</strong>munen kan <strong>de</strong>legere oppgaver innen miljørettet helsevern innad i k<strong>om</strong>munen etter <strong>de</strong> alminnelige<br />
reglene for <strong>de</strong>legasjon i k<strong>om</strong>muneloven. Oppgavene er ofte <strong>de</strong>legert <strong>til</strong> administrativt nivå, eventuelt <strong>til</strong><br />
helse- og sosialstyre eller lignen<strong>de</strong>. Oppgavene og myndighetsutøvelse kan <strong>de</strong>legeres etter <strong>de</strong> generelle<br />
bestemmelsene i k<strong>om</strong>muneloven, hvilket også gir r<strong>om</strong> for å <strong>de</strong>legere myndighetsutøvelse <strong>til</strong> en<br />
vertsk<strong>om</strong>mune etter k<strong>om</strong>muneloven §§ 28a <strong>til</strong> 28k. Annet ledd åpner også for at myndighetsutøvelse<br />
etter kapittel 3 kan <strong>de</strong>legeres <strong>til</strong> interk<strong>om</strong>munale selskaper etter lov <strong>om</strong> interk<strong>om</strong>munale selskaper (IKSloven).<br />
Beslutning <strong>om</strong> å begjære offentlig påtale etter § 18 annet ledd må foretas av k<strong>om</strong>munestyret og<br />
kan ikke <strong>de</strong>legeres.<br />
Annet ledd legger myndigheten <strong>til</strong> å fatte hastevedtak direkte <strong>til</strong> k<strong>om</strong>munelegen. I enkelte <strong>til</strong>feller kan <strong>de</strong>t<br />
på grunn av tidsnød være nødvendig å gripe inn uten unødig opphold og uten ordinær forutgåen<strong>de</strong><br />
saksbehandling, og myndighet <strong>til</strong> å fatte hastevedtak er da i loven lagt direkte <strong>til</strong> k<strong>om</strong>munelegen.<br />
Hastevedtak vil s<strong>om</strong> regel være enten et rettingsvedtak etter § 14 eller et stansingsvedtak etter § 16.<br />
Bruk av hastevedtak kan ha nær sammenheng <strong>med</strong> beredskap, jf. § 28. Ders<strong>om</strong> <strong>de</strong>t er flere<br />
k<strong>om</strong>muneleger, bør <strong>de</strong>t <strong>til</strong> enhver tid være fastsatt hvem s<strong>om</strong> har ansvaret for å behandle hastesaker.<br />
Når k<strong>om</strong>munen har lagt oppgavene innen miljørettet helsevern, herun<strong>de</strong>r myndighetsutøvelse, <strong>til</strong> et<br />
interk<strong>om</strong>munalt organ, kan myndighet <strong>til</strong> å fatte hastevedtak utøves av en eller flere leger ansatt i <strong>de</strong>tte<br />
organet. Det vises også <strong>til</strong> lovforslaget § 27.<br />
Til § 10 Mel<strong>de</strong>plikt og godkjenning<br />
Bestemmelsen er en vi<strong>de</strong>reføring av k<strong>om</strong>munehelsetjenesteloven § 4a-4. Det er i forskrift pålagt en rekke<br />
mel<strong>de</strong>- og godkjenningsplikter, dagens mel<strong>de</strong>- og godkjenningspliktige virks<strong>om</strong>heter er gjort re<strong>de</strong> for i<br />
Prop. 90 L (2010-2011) kapittel 15.2.2 <strong>om</strong> miljørettet helsevern.<br />
Første ledd gir hjemmel for at <strong>de</strong>t i forskrifter <strong>om</strong> miljørettet helsevesen etter § 8 annet ledd kan gis<br />
bestemmelser <strong>om</strong> mel<strong>de</strong>plikt og godkjenningsplikt. Hjemmel for mel<strong>de</strong>- eller godkjenningsplikt gjel<strong>de</strong>r for<br />
<strong>de</strong>n s<strong>om</strong> planlegger eller iverksetter virks<strong>om</strong>heter s<strong>om</strong> etter sin art kan ha innvirkning på helsen eller ved<br />
endring i slik virks<strong>om</strong>het. K<strong>om</strong>munen kan s<strong>til</strong>le vilkår i forbin<strong>de</strong>lse <strong>med</strong> godkjenning av slik virks<strong>om</strong>het for<br />
å ivareta hensynet <strong>til</strong> folks helse i henhold <strong>til</strong> <strong>de</strong>n alminnelige vilkårslæren. Det kan i forskrift gis nærmere<br />
bestemmelser <strong>om</strong> godkjenning, herun<strong>de</strong>r <strong>om</strong> saksbehandlingsregler <strong>til</strong> utfylling av tjenesteloven. Unntak<br />
fra tjenesteloven § 11 annet ledd kan bare gjøres når <strong>de</strong>t er begrunnet ut fra tvingen<strong>de</strong> allmenne hensyn.<br />
Om forhol<strong>de</strong>t <strong>til</strong> tjenesteloven vises <strong>de</strong>t <strong>til</strong> Ot.prp. nr. 70 (2008-2009).<br />
Ordningen <strong>med</strong> plikt <strong>til</strong> å innhente vur<strong>de</strong>ring fra akkrediterte inspeksjonsorganer, jf. annet ledd, er et <strong>til</strong>tak<br />
s<strong>om</strong> er generelt uformet i lovhjemmelen, men s<strong>om</strong> ble innført <strong>med</strong> begrunnelse i behov for nærmere<br />
oppfølging av virks<strong>om</strong>heter <strong>med</strong> installasjoner <strong>med</strong> høy risiko for å spre legionellabakterien (spesielt<br />
kjøletårn og luftskrubbere). Det vises <strong>til</strong> re<strong>de</strong>gjørelse for ordningen i Ot.prp. nr. 73 (2008-2009).<br />
Tredje ledd gir hjemmel for å stanse virks<strong>om</strong>heter på grunnlag av manglen<strong>de</strong> godkjenning. Det er<br />
<strong>til</strong>strekkelig at godkjenning mangler, eller at vilkår s<strong>om</strong> er satt da godkjenning ble gitt, ikke er oppfylt. De<br />
22
alminnelige vilkår for stansing etter § 16 behøver ikke være oppfylt. Adgangen <strong>til</strong> å fatte stansingsvedtak<br />
er likevel begrenset ved vilkåret <strong>om</strong> forholdsmessighet mell<strong>om</strong> <strong>de</strong>n helsefare s<strong>om</strong> kan unngås og <strong>de</strong><br />
ulempene stansingsvedtaket <strong>med</strong>fører for virks<strong>om</strong>heten og samfunnet.<br />
Fjer<strong>de</strong> ledd gir regler <strong>om</strong> godkjenningsmyndigheten i særlige <strong>til</strong>felle. Dette handler <strong>om</strong> <strong>til</strong>felle <strong>de</strong>r <strong>de</strong>t<br />
forhol<strong>de</strong>t s<strong>om</strong> skal godkjennes berører flere k<strong>om</strong>muner eller fylker. Det kan da være<br />
interessemotsetninger mell<strong>om</strong> k<strong>om</strong>munene/fylkene s<strong>om</strong> gjør at godkjenningsmyndigheten bør legges <strong>til</strong><br />
et høyere forvaltningsnivå. Bestemmelsen <strong>om</strong> vannforsyning og drikkevann er nødvendig for å kunne gi<br />
myndighet <strong>til</strong> Mat<strong>til</strong>synet s<strong>om</strong> etter statliggjøringen av <strong>til</strong>synet <strong>med</strong> matproduksjon og drikkevann fikk<br />
<strong>de</strong>tte ansvaret.<br />
Til § 11 Helsekonsekvensutredning<br />
Bestemmelsen er en vi<strong>de</strong>reføring av k<strong>om</strong>munehelsetjenesteloven § 4a-5.<br />
Formålet <strong>med</strong> bestemmelsen er å kunne vur<strong>de</strong>re mulige helsemessige konsekvenser av en planlagt eller<br />
eksisteren<strong>de</strong> virks<strong>om</strong>het. Det er i utgangspunktet virks<strong>om</strong>heten s<strong>om</strong> har ansvar for å godtgjøre at <strong>de</strong>n<br />
drives eller planlegges å drive i tråd <strong>med</strong> gjel<strong>de</strong>n<strong>de</strong> regelverk, jf. også føre-var prinsippet. K<strong>om</strong>munen<br />
kan etter bestemmelsen pålegge <strong>de</strong>n ansvarlige for en virks<strong>om</strong>het eller eiend<strong>om</strong> å utre<strong>de</strong> mulige<br />
helsemessige konsekvenser av en virks<strong>om</strong>het eller forhold ved en eiend<strong>om</strong>. Bestemmelsen krever at <strong>de</strong>t<br />
foretas en konkret vur<strong>de</strong>ring av <strong>om</strong> en konsekvensutredning skal pålegges ut i fra en avveining av<br />
ulempene ved en slik utredning holdt opp mot mulige helsemessige hensyn. Det vises <strong>til</strong> nærmere<br />
re<strong>de</strong>gjørelse for forholdsmessighetsprinsippet i merkna<strong>de</strong>ne <strong>til</strong> § 14.<br />
Konsekvensutredninger, også i forhold <strong>til</strong> helse, skal skje etter plan- og bygningsloven <strong>de</strong>r <strong>de</strong>n k<strong>om</strong>mer <strong>til</strong><br />
anven<strong>de</strong>lse. Dette innebærer at <strong>de</strong>t er viktig at helsefaglig k<strong>om</strong>petanse og vur<strong>de</strong>ringer bringes inn i<br />
prosessen knyttet <strong>til</strong> å fastsette krav <strong>til</strong> konsekvensvur<strong>de</strong>ringer og ved vur<strong>de</strong>ringer av disse.<br />
Bestemmelsen i <strong>folkehelseloven</strong> § 11 vil primært k<strong>om</strong>me <strong>til</strong> anven<strong>de</strong>lse for <strong>til</strong>feller <strong>de</strong>r<br />
konsekvensutredningsbestemmelsene etter plan- og bygningsloven ikke gjel<strong>de</strong>r.<br />
Bestemmelsen må sees i forhold <strong>til</strong> meldings- og godkjenningsbestemmelsen, jf. § 10, og<br />
rettingsbestemmelsen, jf. § 14. Det innebærer at <strong>de</strong>t kan være aktuelt å pålegge<br />
helsekonsekvensvur<strong>de</strong>ring før oppstart eller vesentlig endring av en virks<strong>om</strong>het <strong>de</strong>r <strong>de</strong>t er rimelig grunn<br />
<strong>til</strong> å tro at <strong>de</strong>nne kan <strong>med</strong>føre negative helsekonsekvenser av et visst <strong>om</strong>fang. Denne vur<strong>de</strong>ringen kan<br />
da legges <strong>til</strong> grunn blant annet ved eventuell godkjenning, og kan sikre at virks<strong>om</strong>heten planlegges slik at<br />
<strong>de</strong> ikke risikerer et rettings- eller stansingsvedtak etter oppstart.<br />
Til § 12 Opplysningsplikt<br />
Bestemmelsen er en vi<strong>de</strong>reføring av k<strong>om</strong>munehelsetjenesteloven § 4a-6.<br />
Opplysningsplikt er et virkemid<strong>de</strong>l s<strong>om</strong> ikke nødvendigvis brukes veldig ofte av k<strong>om</strong>munene, men har i<br />
praksis vist seg å kunne være en forutsetning for at virks<strong>om</strong>heter utleverer opplysninger uten at <strong>de</strong>t gis<br />
pålegg <strong>om</strong> <strong>de</strong>t.<br />
Til § 13 Gransking<br />
Bestemmelsen er en vi<strong>de</strong>reføring av k<strong>om</strong>munehelsetjenesteloven § 4a-7.<br />
I <strong>de</strong>nne bestemmelsen gis k<strong>om</strong>munen adgang <strong>til</strong> å beslutte gransking av eiend<strong>om</strong> eller virks<strong>om</strong>het i sitt<br />
arbeid <strong>med</strong> miljørettet helsevern. I bestemmelsen er <strong>de</strong>t også tatt inn regler <strong>om</strong> gjenn<strong>om</strong>føringen av<br />
granskingen. Utgifter i forbin<strong>de</strong>lse <strong>med</strong> gransking skal <strong>de</strong>kkes av <strong>de</strong>n ansvarlige for virks<strong>om</strong>heten eller<br />
eiend<strong>om</strong>men. Un<strong>de</strong>r granskingsforretningen skal <strong>de</strong>t kunne tas nødvendige prøver uten at k<strong>om</strong>munen<br />
må godtgjøre <strong>de</strong>tte. Forvaltningsloven § 15 <strong>om</strong> fremgangsmåten ved gransking og lignen<strong>de</strong> k<strong>om</strong>mer <strong>til</strong><br />
anven<strong>de</strong>lse ved gransking etter § 13, herun<strong>de</strong>r <strong>de</strong> spesielle klagereglene i § 15 fjer<strong>de</strong> ledd.<br />
K<strong>om</strong>munelegen vil kunne fatte vedtak <strong>om</strong> gransking på k<strong>om</strong>munestyrets vegne <strong>de</strong>rs<strong>om</strong> <strong>de</strong>t er nødvendig<br />
på grunn av tidsnød, jf. § 9 annet ledd.<br />
Til § 14 Retting<br />
Rettingsbestemmelsen er en vi<strong>de</strong>reføring av k<strong>om</strong>munehelsetjenesteloven § 4a-8. Pålegg <strong>om</strong> retting er<br />
<strong>de</strong>n viktigste og mest brukte virkemid<strong>de</strong>lbestemmelsen i k<strong>om</strong>munens <strong>til</strong>synsvirks<strong>om</strong>het <strong>med</strong> miljørettet<br />
23
helsevern. Det er også av <strong>de</strong>nne bestemmelsen <strong>de</strong>t fremgår indirekte at virks<strong>om</strong>heter og eiend<strong>om</strong>mer<br />
skal drive helsemessig <strong>til</strong>fredss<strong>til</strong>len<strong>de</strong>.<br />
Det er knyttet en bred praksis <strong>til</strong> vilkårene i rettingsbestemmelsen, spesielt forvaltningspraksis, men også<br />
en <strong>de</strong>l rettspraksis. Når miljørettet helsevernbestemmelsene i k<strong>om</strong>munehelsetjenesteloven kapittel 4a nå<br />
erstattes av <strong>folkehelseloven</strong> kapittel 3, vil <strong>de</strong>n forvaltningspraksis, rettspraksis og teori s<strong>om</strong> er knyttet <strong>til</strong><br />
rettingsbestemmelsen i k<strong>om</strong>munehelsetjenesteloven § 4a-8 fortsatt være relevant i tolkningen av<br />
innhol<strong>de</strong>t etter <strong>folkehelseloven</strong> § 14. Det vil her bli gjort re<strong>de</strong> for noen hovedtrekk.<br />
For å kunne gi pålegg <strong>om</strong> retting må to vilkår være oppfylt; <strong>de</strong>t må foreligge et ”forhold s<strong>om</strong> direkte eller<br />
indirekte kan ha negativ innvirkning på helsen, eller <strong>de</strong>t er i strid <strong>med</strong> bestemmelser gitt i <strong>med</strong>hold av<br />
<strong>de</strong>tte kapittel” (vilkåret <strong>om</strong> helserisiko) og <strong>de</strong>t må være forholdsmessighet mell<strong>om</strong> <strong>de</strong>n helsegevinst s<strong>om</strong><br />
oppnås og vedtakets øvrige konsekvenser, jf. kravet <strong>om</strong> at ”ulempene ved å foreta rettingen står i rimelig<br />
forhold <strong>til</strong> <strong>de</strong> helsemessige hensyn s<strong>om</strong> <strong>til</strong>sier at forhol<strong>de</strong>t rettes”. Vilkåret <strong>om</strong> forholdsmessighet har<br />
vokst fram gjenn<strong>om</strong> praksis og teori, og ble i 2003 kodifisert i forskrift <strong>om</strong> miljørettet helsevern.<br />
Pålegg <strong>om</strong> retting kan gis av k<strong>om</strong>munen av eget initiativ eller etter klage fra berørte.<br />
Et forhold s<strong>om</strong> kan ha negativ innvirkning på helsen er et vidt begrep, da enhver <strong>om</strong>stendighet i<br />
utgangspunktet kan være et forhold. I følge Ot.prp. 40 (1986-87) si<strong>de</strong> 8 skal lovbestemmelsen være ”så<br />
generell at <strong>de</strong>t ikke utelates <strong>om</strong>rå<strong>de</strong>r s<strong>om</strong> <strong>de</strong>t kan være behov for å regulere”. Et forhold kan oppstå s<strong>om</strong><br />
resultat av en handling eller en unnlatelse. For eksempel vil en usikret brønn være et forhold etter § 14.<br />
Det er i utgangspunktet ikke et krav at et forhold må være av en viss varighet, <strong>de</strong>t er helserisikoen ved<br />
forhol<strong>de</strong>t s<strong>om</strong> er avgjøren<strong>de</strong>. Ved helt kortvarige forhold kan forhol<strong>de</strong>t allere<strong>de</strong> være over før <strong>de</strong>t blir<br />
påklaget eller <strong>de</strong>t blir fattet vedtak <strong>om</strong> retting. Ved gjentatte, kortvarige forhold vil <strong>de</strong>t være aktuelt å<br />
pålegge retting etter at forhol<strong>de</strong>t er opphørt, slik at <strong>de</strong>n ansvarlige vet hva han har å forhol<strong>de</strong> seg <strong>til</strong> ved<br />
en senere anledning.<br />
Forhol<strong>de</strong>t skal være <strong>til</strong>knyttet eiend<strong>om</strong> og/eller virks<strong>om</strong>het <strong>de</strong>rs<strong>om</strong> <strong>de</strong>t skal kunne falle un<strong>de</strong>r<br />
rettingsbestemmelsen. De fleste forhold har i praksis en eller annen form for <strong>til</strong>knytning <strong>til</strong> virks<strong>om</strong>het eller<br />
eiend<strong>om</strong>. Samferdsel vil falle un<strong>de</strong>r begrepet ”eiend<strong>om</strong> eller virks<strong>om</strong>het”, for eksempel i form av<br />
infrastruktur eller kjøretøy. Virks<strong>om</strong>hetsbegrepet <strong>om</strong>fatter bå<strong>de</strong> kortvarige og langvarige aktiviteter,<br />
innretninger mv.<br />
Vilkår <strong>om</strong> helserisiko<br />
At <strong>de</strong>t foreligger forhold s<strong>om</strong> ”direkte eller indirekte kan ha negativ innvirkning på helsen eller <strong>de</strong>t er i strid<br />
<strong>med</strong> krav gitt i <strong>med</strong>hold av <strong>de</strong>tte kapittel” er grunnvilkåret for å gi pålegg <strong>om</strong> retting. Retting kan altså<br />
pålegges direkte <strong>med</strong> hjemmel i loven, eller <strong>de</strong>rs<strong>om</strong> forhol<strong>de</strong>ne er i strid <strong>med</strong> bestemmelser gitt i forskrift.<br />
<strong>Lov</strong>ens krav <strong>om</strong> helserisiko kan for eksempel innebære at <strong>de</strong>t foreligger en fare for helseska<strong>de</strong> eller<br />
helsemessig ulempe. Forhol<strong>de</strong>t må etter en helsefaglig vur<strong>de</strong>ring påvirke helsen negativt og være over<br />
en viss tålegrense. Det innebærer at forhol<strong>de</strong>t må være av en viss alvorlighet eller overstige et minstemål<br />
av akseptabel helserisiko, før <strong>de</strong>t anses å ha ”negativ innvirkning på helsen”. Forhold s<strong>om</strong> ikke går utover<br />
dagliglivets alminnelige risiko vil ikke <strong>om</strong>fattes av rettingsbestemmelsen. Hvor grensen for hva s<strong>om</strong> er å<br />
anse for å være helserisiko etter <strong>folkehelseloven</strong> § 14 vil i praksis også kunne vur<strong>de</strong>res i forhold <strong>til</strong> kravet<br />
<strong>om</strong> forholdsmessighet. Et forhold vil kunne pålegges retting selv <strong>om</strong> <strong>de</strong>n helsemessige gevinsten ikke er<br />
veldig stor, <strong>de</strong>rs<strong>om</strong> retting av forhol<strong>de</strong>t er lite kostbart og lite inngripen<strong>de</strong>.<br />
Folkehelseloven § 14 gir uttrykk for et føre-var prinsipp ved at <strong>de</strong>t ofte vil være en viss usikkerhet og hvis<br />
man venter <strong>til</strong> full visshet og sykd<strong>om</strong>men allere<strong>de</strong> har oppstått, er man for sent ute. Det kan etter <strong>de</strong>nne<br />
bestemmelsen gis pålegg <strong>om</strong> å rette et forhold før <strong>de</strong>t er påvist helseutfall. Formålet <strong>med</strong> <strong>folkehelseloven</strong><br />
er å forebygge sykd<strong>om</strong>, herun<strong>de</strong>r beskytte mot faktorer s<strong>om</strong> kan ha negativ innvirkning på helsen.<br />
For å vur<strong>de</strong>re <strong>om</strong> <strong>de</strong>t foreligger et forhold s<strong>om</strong> kan ha negativ innvirkning på helsen, må <strong>de</strong>t gjøres en<br />
helsefaglig vur<strong>de</strong>ring s<strong>om</strong> baseres på <strong>til</strong>gjengelig kunnskap <strong>om</strong> påvirkningsfaktorenes innvirkning på<br />
helsen. I Ot.prp. nr. 40 (1986-87) <strong>om</strong>tales <strong>de</strong>tte s<strong>om</strong> ”<strong>de</strong>t hygieniske skjønn”.<br />
Forskriftsverket gir i dag på mange <strong>om</strong>rå<strong>de</strong>r bestemmelser i form av funksjonskrav, for eksempel at<br />
virks<strong>om</strong>het eller eiend<strong>om</strong> skal drives ”på en helsemessig <strong>til</strong>fredss<strong>til</strong>len<strong>de</strong> måte, slik at <strong>de</strong> ikke <strong>med</strong>fører<br />
fare for helseska<strong>de</strong> eller helsemessig ulempe”, jf. forskrift <strong>om</strong> miljørettet helsevern § 7. Når forskriftene er<br />
24
utformet s<strong>om</strong> funksjonskrav innebærer <strong>de</strong>t at virks<strong>om</strong>hetene kan finne hensiktsmessige løsninger<br />
innenfor regelverkets rammer. Det innebærer også at <strong>de</strong>t tas utgangspunkt i krav og normer gitt av<br />
helsemyndighetene, eller helsebegrunne<strong>de</strong> krav eller normer gitt av andre myndigheter, ved vur<strong>de</strong>ringen<br />
av hvorvidt forskriftens krav er oppfylt. Den s<strong>om</strong> velger løsninger s<strong>om</strong> i vesentlig grad avviker fra krav<br />
eller normer, må være forberedt på å kunne dokumentere og begrunne sine valg. Helsefaglige normer vil<br />
også være relevante i vur<strong>de</strong>ringen <strong>om</strong> et forhold ”kan ha negativ innvirkning på helsen” direkte etter<br />
loven. Normer og retningslinjer er gjerne fastsatt på bakgrunn av en avveining mell<strong>om</strong> ulike hensyn. Der<br />
slike normer benyttes s<strong>om</strong> grunnlag for å angi tålegrensen etter <strong>folkehelseloven</strong>s bestemmelser <strong>om</strong><br />
miljørettet helsevern, vil <strong>de</strong>tte kunne få betydning for forholdsmessighetsvur<strong>de</strong>ringen i <strong>de</strong>n enkelte sak,<br />
da forholdsmessighetsvur<strong>de</strong>ringen kan ha vært gjort på forhånd gjenn<strong>om</strong> fastsettelse av normene.<br />
Vilkår <strong>om</strong> forholdsmessighet<br />
Enhver utøvelse av offentlig myndighet forutsetter vi<strong>de</strong>re at <strong>de</strong>t skal foretas en avveining av motstri<strong>de</strong>n<strong>de</strong><br />
hensyn. Dette betyr at selv <strong>om</strong> k<strong>om</strong>munen i utgangspunktet har myndighet <strong>til</strong> å pålegge retting etter § 14,<br />
vil alminnelige forvaltningsrettslige prinsipper s<strong>om</strong> forutsigbarhet og forholdsmessighet kunne sette<br />
grenser for hvilke vedtak s<strong>om</strong> kan fattes. Det må i <strong>de</strong>nne sammenheng være forholdsmessighet mell<strong>om</strong><br />
<strong>de</strong> plikter <strong>de</strong>n ansvarlige pålegges, og hva s<strong>om</strong> vil oppnås <strong>med</strong> pålegget for at vedtaket skal være gyldig.<br />
K<strong>om</strong>munen kan <strong>de</strong>rfor ikke fatte et hvilket s<strong>om</strong> helst rettingsvedtak s<strong>om</strong> vil redusere <strong>de</strong> helsemessige<br />
ulempene knyttet <strong>til</strong> <strong>de</strong>n aktuelle virks<strong>om</strong>heten, men må se hen <strong>til</strong> hvilke konsekvenser vedtaket vil ha for<br />
<strong>de</strong>n vedtaket er rettet mot og for samfunnet for øvrig. Det må her foretas en helhetsvur<strong>de</strong>ring hvor blant<br />
annet nytten av beskyttelses<strong>til</strong>tak eller ska<strong>de</strong>-/risikobegrensen<strong>de</strong> forholdsregler vur<strong>de</strong>res opp mot<br />
kostna<strong>de</strong>ne ved slike <strong>til</strong>tak.<br />
Kravet <strong>til</strong> forholdsmessighet og hensynet <strong>til</strong> forutberegnelighet og helhetlig planlegging <strong>til</strong>sier at<br />
rettingsk<strong>om</strong>petansen benyttes <strong>med</strong> vars<strong>om</strong>het i <strong>til</strong>feller hvor <strong>de</strong>t foreligger et planvedtak etter plan- og<br />
bygningsloven eller hvor <strong>de</strong>t er gitt konsesjon eller godkjenning etter annet regelverk. Dette gjel<strong>de</strong>r<br />
spesielt <strong>de</strong>r <strong>de</strong>t på forhånd er foretatt en vur<strong>de</strong>ring av helsemessige konsekvenser og en forsvarlig<br />
avveiing av forholdsmessighet. Der <strong>de</strong>t på forhånd er foretatt en vur<strong>de</strong>ring og avviiing av<br />
forholdsmessighet, kan man likevel vanskelig overskue enhver følge av <strong>de</strong>t en<strong>de</strong>lige vedtaket.<br />
Situasjonen kan utvikle seg annerle<strong>de</strong>s enn <strong>de</strong>t s<strong>om</strong> var forutsetningen på vedtakstidspunktet, eller <strong>de</strong>t<br />
kan være ny allmenn kunnskap s<strong>om</strong> ikke forelå un<strong>de</strong>r prosessen og s<strong>om</strong> gir grunnlag for en annen<br />
helsemessig vur<strong>de</strong>ring. For slike <strong>til</strong>feller kan <strong>de</strong>t være aktuelt å benytte <strong>folkehelseloven</strong>s bestemmelser<br />
<strong>om</strong> miljørettet helsevern s<strong>om</strong> sikkerhetsnett for å fange opp forhold s<strong>om</strong> utgjør en helserisiko.<br />
Annet ledd opps<strong>til</strong>ler formkrav <strong>til</strong> rettingsvedtak. Det skal være skriftlig og innehol<strong>de</strong> frist for når <strong>de</strong>t skal<br />
være utført. Forvaltningslovens saksbehandlingsregler for enkeltvedtak vil også gjel<strong>de</strong>, for eksempel at<br />
vedtaket skal grunngis mv. Pålegget må i praksis rettes <strong>til</strong> eiend<strong>om</strong>/virks<strong>om</strong>hets eier eller <strong>de</strong>n s<strong>om</strong> er<br />
virks<strong>om</strong>hetens ansvarlige le<strong>de</strong>r eller representant. Tilsvaren<strong>de</strong> gjel<strong>de</strong>r ved <strong>med</strong><strong>de</strong>lelse <strong>om</strong> bruk av andre<br />
pålegg etter <strong>folkehelseloven</strong> kapittel 3. Det følger vi<strong>de</strong>re av annet ledd at kostna<strong>de</strong>ne ved å gjenn<strong>om</strong>føre<br />
pålegget skal <strong>de</strong>kkes av <strong>de</strong>n s<strong>om</strong> er ansvarlig for forhol<strong>de</strong>t, eventuelt av virks<strong>om</strong>heten s<strong>om</strong> sådan. Den<br />
ansvarlige kan være enkeltperson, selskap eller annen sammenslutning, stiftelse, forening, k<strong>om</strong>munal,<br />
fylkesk<strong>om</strong>munal eller annen offentlig virks<strong>om</strong>het.<br />
Til § 15 Tvangsmulkt<br />
Bestemmelsen er en vi<strong>de</strong>reføring av k<strong>om</strong>munehelsetjenesteloven § 4a-9.<br />
Tvangsmulkt kan ilegges <strong>de</strong>rs<strong>om</strong> rettingsvedtak ikke blir fulgt. Tvangsmulkt er kun knyttet <strong>til</strong><br />
rettingsvedtak, og ikke <strong>til</strong> <strong>de</strong> øvrige virkemidlene. Det er gitt en egen forskrift <strong>om</strong> tvangsmulkt, s<strong>om</strong><br />
vi<strong>de</strong>reføres i <strong>med</strong>hold av § 33.<br />
For at pålegg <strong>om</strong> retting skal være effektivt, må k<strong>om</strong>munestyret kunne ilegge tvangsmulkt ved<br />
oversittelse av frist for retting. K<strong>om</strong>munelegen har også her k<strong>om</strong>petanse <strong>til</strong> å fatte vedtak på<br />
k<strong>om</strong>munestyrets vegne <strong>de</strong>rs<strong>om</strong> <strong>de</strong>tte er nødvendig på grunn av tidsnød, jf. § 9 annet ledd.<br />
Til § 16 Stansing<br />
Bestemmelsen er en vi<strong>de</strong>reføring av k<strong>om</strong>munehelsetjenesteloven § 4a-10.<br />
25
Etter <strong>de</strong>nne bestemmelse har k<strong>om</strong>munen plikt <strong>til</strong> å stanse virks<strong>om</strong>het eller aktivitet eller <strong>de</strong>ler av<br />
virks<strong>om</strong>het eller aktivitet <strong>de</strong>rs<strong>om</strong> <strong>de</strong>t oppstår forhold knyttet <strong>til</strong> virks<strong>om</strong>het eller eiend<strong>om</strong> s<strong>om</strong> <strong>med</strong>fører<br />
overhengen<strong>de</strong> fare for helseska<strong>de</strong>. Stansingen skal da gjel<strong>de</strong> inn<strong>til</strong> forhol<strong>de</strong>ne er rettet. Stansing kan<br />
gjenn<strong>om</strong>føres <strong>med</strong> bistand av politiet. Ders<strong>om</strong> tidsnød gjør <strong>de</strong>t nødvendig, har k<strong>om</strong>munelegen<br />
k<strong>om</strong>petanse <strong>til</strong> å stanse virks<strong>om</strong>het eller <strong>de</strong>ler av virks<strong>om</strong>het på k<strong>om</strong>munens vegne, jf. § 9 annet ledd.<br />
Til § 17 Overtre<strong>de</strong>lsesgebyr<br />
Bestemmelsen er ny. Bestemmelsen fastslår i første ledd at <strong>de</strong>partementet i forskrift kan fastsette<br />
bestemmelser <strong>om</strong> overtre<strong>de</strong>lsesgebyr ved brudd på bestemmelsene <strong>om</strong> miljørettet helsevern i<br />
<strong>folkehelseloven</strong> §§ 10 <strong>til</strong> 14 og § 16 eller forskrifter i <strong>med</strong>hold av §§ 8 og 10. Skyldkravet er bå<strong>de</strong> forsett<br />
og uakts<strong>om</strong>het. Høyesterett har lagt <strong>til</strong> grunn at <strong>de</strong>t kreves noe mer enn ordinær sannsynlighetsovervekt<br />
for at forvaltningen kan ilegge sanksjoner av pønal karakter, slik s<strong>om</strong> overtre<strong>de</strong>lsesgebyr. Beviskravets<br />
styrke er relativt <strong>til</strong> hvor inngripen<strong>de</strong> reaksjonen er, se blant annet Rt. 2007 si<strong>de</strong> 1217.<br />
Ved pålegg <strong>om</strong> overtre<strong>de</strong>lsesgebyr må <strong>de</strong>t vur<strong>de</strong>res <strong>om</strong> <strong>de</strong>tte etter et forholdsmessighetsprinsipp anses<br />
s<strong>om</strong> en riktig reaksjon i forhold <strong>til</strong> overtre<strong>de</strong>lsens art. Overtre<strong>de</strong>lsesgebyr må ses i sammenheng <strong>med</strong><br />
lovens øvrige reaksjonsmidler ved brudd på regelverket <strong>om</strong> miljørettet helsevern og vil være aktuelt når<br />
andre reaksjonsformer ikke er <strong>til</strong>strekkelige eller hensiktsmessige. Overtre<strong>de</strong>lsesgebyr kan for eksempel<br />
være aktuelt ved brudd på regelverket i form av engangshen<strong>de</strong>lser, for eksempel ulovlig støy i<br />
forbin<strong>de</strong>lse <strong>med</strong> et arrangement, eller hvor summen av mange aktiviteter, s<strong>om</strong> hver for seg er små, <strong>til</strong><br />
sammen utgjør et folkehelseproblem. Et eksempel på <strong>de</strong>tte var vinteren 2010 da Helse og<br />
<strong>om</strong>sorgs<strong>de</strong>partementet fastsatte midlertidig forskrift 5. februar 2010 nr. 99 <strong>om</strong> <strong>til</strong>tak for å hindre<br />
helseska<strong>de</strong>r på grunn av luftforurensning i Bergen k<strong>om</strong>mune.<br />
Myndigheten <strong>til</strong> å ilegge overtre<strong>de</strong>lsesgebyr er lagt <strong>til</strong> k<strong>om</strong>munen. K<strong>om</strong>munen kan be for eksempel<br />
politiet mel<strong>de</strong> fra <strong>om</strong> brudd på regelverk <strong>de</strong>r <strong>de</strong>t er aktuellt å ilegge gebyr.<br />
Annet ledd fastslår at <strong>de</strong>partementet i forskrift kan fastsette hvilke overtre<strong>de</strong>lser s<strong>om</strong> kan <strong>med</strong>føre<br />
overtre<strong>de</strong>lsesgebyr, samt nærmere bestemmelser <strong>om</strong>, utmåling, klage, betaling, rente og <strong>til</strong>leggsgebyr.<br />
Ved vur<strong>de</strong>ringen av <strong>om</strong> overtre<strong>de</strong>lsesgebyr skal ilegges, bør <strong>de</strong> utmålingsprinsipper s<strong>om</strong> ligger <strong>til</strong> grunn i<br />
Sanksjonsutvalgets anbefalinger følges. Det bør særlig legges vekt på blant annet hvor alvorlig<br />
overtre<strong>de</strong>lsen har krenket <strong>de</strong> interesser loven verner, gra<strong>de</strong>n av skyld, <strong>om</strong> overtre<strong>de</strong>ren ved<br />
retningslinjer, instruksjon, opplæring, kontroll eller andre <strong>til</strong>tak kunne ha forebygget overtre<strong>de</strong>lsen, <strong>om</strong><br />
overtre<strong>de</strong>lsen er begått for å fremme overtre<strong>de</strong>rens interesser, <strong>om</strong> overtre<strong>de</strong>ren har hatt eller kunne ha<br />
oppnådd noen for<strong>de</strong>l ved overtre<strong>de</strong>lsen, <strong>om</strong> <strong>de</strong>t foreligger gjentakelse, <strong>om</strong> andre reaksjoner s<strong>om</strong> følge av<br />
overtre<strong>de</strong>lsen blir ilagt overtre<strong>de</strong>ren eller noen s<strong>om</strong> har handlet på vegne av <strong>de</strong>nne, blant annet <strong>om</strong> noen<br />
enkeltperson blir ilagt straff og overtre<strong>de</strong>rens økon<strong>om</strong>iske evne. Oppregningen er ikke uttømmen<strong>de</strong>.<br />
Tredje ledd fastslår at en<strong>de</strong>lig overtre<strong>de</strong>lsesgebyr er tvangsgrunnlag for utlegg, jf. lov 26. juni 1992 nr. 86<br />
<strong>om</strong> tvangsfullbyr<strong>de</strong>lse § 7-2 bokstav e. Overtre<strong>de</strong>lsesgebyret er en<strong>de</strong>lig når <strong>de</strong>t ikke lenger kan påklages.<br />
Fjer<strong>de</strong> ledd fastslår at foretak kan ilegges overtre<strong>de</strong>lsesgebyr når overtre<strong>de</strong>lsen er begått av noen s<strong>om</strong><br />
handlet på vegne av foretaket. Med foretak menes selskap, enkeltpersonforetak, forening eller annen<br />
sammenslutning, stiftelse, bo eller offentlig virks<strong>om</strong>het. Ansatte og oppdragstakere er eksempler på<br />
hvem s<strong>om</strong> kan anses for å ha handlet på vegne av foretaket. Annet punktum fastslår at<br />
overtre<strong>de</strong>lsesgebyr kan ilegges foretaket selv <strong>om</strong> ingen enkeltperson kan ilegges overtre<strong>de</strong>lsesgebyret.<br />
Dette innebærer at bå<strong>de</strong> anonyme og kumulative feil <strong>om</strong>fattes.<br />
For vedtak etter § 17 gjel<strong>de</strong>r forvaltningslovens alminnelige saksbehandlingsregler.<br />
Til § 18 Straff<br />
Bestemmelsen er en vi<strong>de</strong>reføring av k<strong>om</strong>munehelsetjenesteloven § 4a-11.<br />
Skyldkravet er forsett eller uakts<strong>om</strong>het, og strafferammen er bøter eller fengsel i inn<strong>til</strong> tre måne<strong>de</strong>r. Det er<br />
kun k<strong>om</strong>munestyret selv s<strong>om</strong> kan begjære påtale. Dette gjel<strong>de</strong>r selv <strong>om</strong> oppgavene for øvrig er <strong>de</strong>legert<br />
<strong>til</strong> for eksempel k<strong>om</strong>munelege eller interk<strong>om</strong>munale organer.<br />
Til § 19 Klage<br />
Bestemmelsen er en vi<strong>de</strong>reføring av k<strong>om</strong>munehelsetjenesteloven § 4a-12. Fylkesmannen er<br />
26
klageinstans for vedtak fattet etter kapitlet <strong>om</strong> miljørettet helsevern.<br />
Klageinstansen kan i henhold <strong>til</strong> forvaltningsloven § 34 prøve alle si<strong>de</strong>r av <strong>de</strong>t påklage<strong>de</strong> vedtaket, også<br />
<strong>de</strong> skjønnsmessige si<strong>de</strong>ne. Fylkesmannen har ved sin helseav<strong>de</strong>ling k<strong>om</strong>petanse <strong>til</strong> å gjøre helsefaglige<br />
vur<strong>de</strong>ringer i klagesaker. Fylkesmannen skal legge vekt på hensynet <strong>til</strong> <strong>de</strong>t k<strong>om</strong>munale selvstyre ved<br />
prøving av <strong>de</strong>t frie skjønn.<br />
Til § 20 Fylkesk<strong>om</strong>munens ansvar for <strong>folkehelsearbeid</strong><br />
Bestemmelsen erstatter lov <strong>om</strong> fylkek<strong>om</strong>muners oppgaver i <strong>folkehelsearbeid</strong>et § 3. Se nærmere <strong>om</strong>tale i<br />
Prop. 90 L (2010-2011) kapittel 12.2.<br />
Første ledd <strong>om</strong>handler hvordan fylkesk<strong>om</strong>munen skal arbei<strong>de</strong> for å fremme folkehelse innen <strong>de</strong><br />
oppgaver s<strong>om</strong> er <strong>til</strong>lagt fylkesk<strong>om</strong>munen.<br />
Arbeid for folkehelsen skal ivaretas og vektlegges i fylkesk<strong>om</strong>munens politikkutforming, s<strong>om</strong><br />
samfunnsplanlegger og planmyndighet i fylket. Folkehelsen skal også ivaretas i styring og drift og<br />
planlegging av egen virks<strong>om</strong>het, slik s<strong>om</strong> i <strong>de</strong>n offentlige tannhelsetjenesten, vi<strong>de</strong>regåen<strong>de</strong> opplæring,<br />
miljø og friluftsliv, kultur og idrett, samferdsel og trafikksikkerhet.<br />
Vi<strong>de</strong>regåen<strong>de</strong> opplæring vil for eksempel være en sentral arena i <strong>folkehelsearbeid</strong>et. Utdanning er i seg<br />
selv en påvirkningsfaktor for helse. Tiltak for å forhindre frafall i vi<strong>de</strong>regåen<strong>de</strong> opplæring er såle<strong>de</strong>s viktig<br />
for utjevning av sosiale helseforskjeller. Skolen er også en arena for å fremme godt læringsmiljø og helse<br />
gjenn<strong>om</strong> blant annet kroppsøving og <strong>til</strong>rettelegging for fysisk aktivitet, <strong>til</strong>gjengelighet <strong>til</strong> sunn mat og<br />
drikke, <strong>til</strong>tak for å forebygge tobakksbruk, alkohol- og annen rusmid<strong>de</strong>lbruk, mobbing mv. Eksempler på<br />
<strong>til</strong>tak er at fylkesk<strong>om</strong>muner s<strong>om</strong> eier av vi<strong>de</strong>regåen<strong>de</strong> skoler <strong>med</strong> hjemmel i sin eierrådighet har skiftet ut<br />
brusaut<strong>om</strong>ater <strong>med</strong> vanndispensere og innført restriksjoner på tobakksbruk på skolens <strong>om</strong>rå<strong>de</strong>.<br />
Det vises <strong>til</strong> spesialmerkna<strong>de</strong>ne <strong>til</strong> § 1 annet ledd <strong>om</strong> at loven skal sikre at fylkesk<strong>om</strong>muner setter i verk<br />
<strong>til</strong>tak og samordner sin virks<strong>om</strong>het i <strong>folkehelsearbeid</strong>et på en forsvarlig måte.<br />
Annet ledd angir hvordan fylkesk<strong>om</strong>munen, i <strong>til</strong>legg <strong>til</strong> <strong>de</strong>t <strong>folkehelsearbeid</strong>et s<strong>om</strong> inngår i<br />
fylkesk<strong>om</strong>munens oppgaver etter første ledd, skal un<strong>de</strong>rstøtte k<strong>om</strong>munene i <strong>de</strong>res <strong>folkehelsearbeid</strong>. En<br />
av disse oppgavene er å gjøre <strong>til</strong>gjengelig relevante opplysninger <strong>om</strong> helse<strong>til</strong>stand og påvirkningsfaktorer<br />
s<strong>om</strong> fylkesk<strong>om</strong>munen fremskaffer i <strong>med</strong>hold av § 21. Bestemmelsen fastslår vi<strong>de</strong>re at fylkesk<strong>om</strong>munen<br />
også mer generelt skal være en pådriver for og samordner av <strong>folkehelsearbeid</strong>et i fylket. Dette vil gjel<strong>de</strong><br />
bå<strong>de</strong> i forhold <strong>til</strong> k<strong>om</strong>muner, næringsliv, frivillig sektor og overfor befolkningen generelt i fylket.<br />
Pådriveransvaret <strong>om</strong>fatter også å hjelpe k<strong>om</strong>munene <strong>med</strong> <strong>de</strong>res <strong>folkehelsearbeid</strong>.<br />
Frivillige organisasjoner innen en rekke <strong>om</strong>rå<strong>de</strong>r s<strong>om</strong> for eksempel friluftsliv, idrett, sosialt arbeid, kultur,<br />
miljø <strong>med</strong> mer kan spille en viktig rolle i <strong>folkehelsearbeid</strong>et, bå<strong>de</strong> i kraft av <strong>de</strong> aktiviteter s<strong>om</strong><br />
organisasjonene bidrar <strong>med</strong> og ved at <strong>de</strong>t gir egenverdi for <strong>de</strong>n enkelte å engasjere seg frivillig.<br />
S<strong>om</strong> samfunnsutvikler må fylkesk<strong>om</strong>munen samarbei<strong>de</strong> <strong>med</strong> ulike aktører (slik s<strong>om</strong> regional stat,<br />
k<strong>om</strong>muner, frivillige organisasjoner, næringsliv, forsknings- og un<strong>de</strong>rvisningsmiljøer, helseforetakene) og<br />
sektorer, samt ta le<strong>de</strong>rskap for å få <strong>til</strong> et helhetsgrep på utviklingen i fylket.<br />
Partnerskap er en av flere arbeidsformer for fylkek<strong>om</strong>muner og k<strong>om</strong>muner i <strong>folkehelsearbeid</strong>et. Et<br />
partnerskap er en frivillig og likeverdig avtale mell<strong>om</strong> to eller flere parter <strong>om</strong> samarbeid og/eller koordinert<br />
innsats for å nå ett eller flere felles folkehelsemål. Det må ta utgangspunkt i likeverdighet, klare avtaler og<br />
ty<strong>de</strong>lige, gjensidige forventninger og forpliktelser. Samarbei<strong>de</strong>t bør forankres i et eller flere felles mål.<br />
Til § 21 Oversikt over helse<strong>til</strong>stand og påvirkningsfaktorer i fylket<br />
Bestemmelsen erstatter lov <strong>om</strong> fylkek<strong>om</strong>muners oppgaver i <strong>folkehelsearbeid</strong>et § 4. Se nærmere <strong>om</strong>tale i<br />
Prop. 90 L (2010-2011) kapittel 13.2.<br />
Bestemmelsen harmoniserer <strong>med</strong> <strong>til</strong>svaren<strong>de</strong> bestemmelser rettet mot k<strong>om</strong>munene, jf §§ 5 og 6.<br />
Første ledd pålegger fylkesk<strong>om</strong>munene å ha nødvendig oversikt over helse<strong>til</strong>stan<strong>de</strong>n i fylket. Hva s<strong>om</strong> er<br />
nødvendig oversikt må sees i forhold <strong>til</strong> § 20, herun<strong>de</strong>r <strong>de</strong> oppgaver fylkesk<strong>om</strong>munen <strong>til</strong> enhver tid er<br />
<strong>til</strong>lagt, fylkesk<strong>om</strong>munens aktivitet gjenn<strong>om</strong> regional utvikling og planlegging, forvaltning og tjenesteyting,<br />
fylkesk<strong>om</strong>munens un<strong>de</strong>rstøtting av <strong>folkehelsearbeid</strong> i k<strong>om</strong>munene, samt rollen s<strong>om</strong> pådriver for<br />
27
samordning av <strong>folkehelsearbeid</strong>et i fylket. Med påvirkningsfaktorer menes et bredt sett av faktorer på<br />
mange nivåer. I egen virks<strong>om</strong>het kan oversikt <strong>om</strong>fatte situasjonen når <strong>de</strong>t gjel<strong>de</strong>r gjenn<strong>om</strong>føringsgrad og<br />
helse- og miljøforhold i vi<strong>de</strong>regåen<strong>de</strong> skoler, luftkvalitet og støyforhold på fylkets vegnett mv. S<strong>om</strong><br />
samfunnsplanlegger og regional utvikler er <strong>de</strong>t avgjøren<strong>de</strong> at fylkesk<strong>om</strong>munen har en oversikt over<br />
regionale utfordringer slik s<strong>om</strong> sosiale helseforskjeller i fylket, levekårsutfordringer, ulykkesstatistikk,<br />
levevaner mv.<br />
Fylkesk<strong>om</strong>munen skal etter § 20 un<strong>de</strong>rstøtte k<strong>om</strong>munenes <strong>folkehelsearbeid</strong>, blant annet ved å gjøre<br />
<strong>til</strong>gjengelig opplysninger s<strong>om</strong> fylkesk<strong>om</strong>munen fremskaffer i <strong>med</strong>hold av § 21. Det vil også være aktuelt<br />
at fylkesk<strong>om</strong>munen i samarbeid <strong>med</strong> k<strong>om</strong>munene gjenn<strong>om</strong>fører felles un<strong>de</strong>rsøkelser s<strong>om</strong> mer effektivt<br />
kan gjøres på regionalt nivå enn lokalt, slik s<strong>om</strong> Helseprofil for Akershus, Østfoldhelsa mv.<br />
Det vises for øvrig <strong>til</strong> <strong>merkna<strong>de</strong>r</strong> <strong>til</strong> §§ 5 og 25 for en utdypning av oversikt over helse<strong>til</strong>stand og<br />
påvirkningsfaktorer og <strong>om</strong> hva s<strong>om</strong> k<strong>om</strong>mer inn un<strong>de</strong>r bokstav a <strong>om</strong> opplysninger fra statlige<br />
helsemyndigheter.<br />
Bokstav b fastslår at fylkesk<strong>om</strong>munen i arbei<strong>de</strong>t <strong>med</strong> oversikt skal anven<strong>de</strong> relevant kunnskap fra<br />
k<strong>om</strong>munene, slik s<strong>om</strong> k<strong>om</strong>munale oversikter over ulykker på vei s<strong>om</strong> fylkesk<strong>om</strong>munen har ansvar for,<br />
helseforhold i vi<strong>de</strong>regåen<strong>de</strong> skoler mv. Vi<strong>de</strong>re utgjør erfaring og kunnskap bå<strong>de</strong> fra tannhelsetjenesten<br />
og andre <strong>de</strong>ler av fylkesk<strong>om</strong>munens virks<strong>om</strong>het bidrag <strong>til</strong> en helhetlig oversikt over utfordringer.<br />
Vur<strong>de</strong>ringer av utfordringer s<strong>om</strong> tannhelsetjenesten møter i sin virks<strong>om</strong>het, kan for eksempel være<br />
indikasjoner på levekårs- og folkehelseutfordringer s<strong>om</strong> <strong>folkehelsearbeid</strong>et bør ta hensyn <strong>til</strong>. Erfaringer<br />
fylkesk<strong>om</strong>munen gjør seg i forbin<strong>de</strong>lse <strong>med</strong> annen virks<strong>om</strong>het s<strong>om</strong> for eksempel regional utvikling, vil<br />
også inngå s<strong>om</strong> relevant grunnlag for vur<strong>de</strong>ring av folkehelseutfordringer etter annet ledd. Hensikten er<br />
at fylkesk<strong>om</strong>munen skal skaffe seg en best mulig oversikt over hva s<strong>om</strong> er fylkets folkehelseutfordringer.<br />
S<strong>om</strong> for k<strong>om</strong>munen, skal oversikten foreligge s<strong>om</strong> et skriftlig dokument s<strong>om</strong> skal inngå s<strong>om</strong> grunnlag for<br />
vedtak <strong>om</strong> regional planstrategi.<br />
Tredje ledd slår fast at fylkets folkhelseutfordringer bør inngå s<strong>om</strong> grunnlag for arbei<strong>de</strong>t <strong>med</strong> regional<br />
planstrategi. Regional planstrategi etter plan- og bygningsloven er et verktøy for regional samordning.<br />
Planstrategien skal samordne statens, fylkesk<strong>om</strong>munens og k<strong>om</strong>munenes interesser. Ved innføring av<br />
planstrategi vil også k<strong>om</strong>munene få bedre muligheter <strong>til</strong> å <strong>de</strong>lta i drøftinger <strong>om</strong> premissene for <strong>de</strong>n<br />
regionale planleggingen, herun<strong>de</strong>r valg av innsats<strong>om</strong>rå<strong>de</strong>r, organisering av arbei<strong>de</strong>t mv. I <strong>til</strong>legg<br />
framheves fylkesk<strong>om</strong>munenes veile<strong>de</strong>ransvar etter plan- og bygningsloven overfor k<strong>om</strong>munene i rollen<br />
s<strong>om</strong> bå<strong>de</strong> samfunnsutvikler og velferdsprodusent.<br />
Fjer<strong>de</strong> ledd gir hjemmel for å fastsette forskrift <strong>med</strong> utfyllen<strong>de</strong> bestemmelser <strong>om</strong> oversiktsoppgaven etter<br />
§ 21, herun<strong>de</strong>r <strong>om</strong> gjenn<strong>om</strong>føring av befolkningsun<strong>de</strong>rsøkelser.<br />
Til § 22 Statlige myndigheters ansvar<br />
Bestemmelsen er ny. Se nærmere <strong>om</strong>tale i Prop. 90 L (2010-2011) kapittel 10.<br />
Bestemmelsen er en prinsippbestemmelse <strong>om</strong> at statlige myndigheter i sin virks<strong>om</strong>het skal vur<strong>de</strong>re<br />
konsekvenser for befolkningens helse <strong>de</strong>r <strong>de</strong>t er relevant. Dette synliggjør <strong>de</strong>t ansvar statlige<br />
virks<strong>om</strong>heter allere<strong>de</strong> i dag har for å vur<strong>de</strong>re konsekvensene for folkehelsen etter utredningsinstruksen<br />
og annet regelverk.<br />
Bestemmelsen er ikke så konkret <strong>med</strong> hensyn <strong>til</strong> hvordan staten skal håndtere kravet <strong>om</strong> å vur<strong>de</strong>re<br />
helsekonsekvenser, s<strong>om</strong> <strong>de</strong> bestemmelsene i <strong>folkehelseloven</strong> s<strong>om</strong> retter seg mot k<strong>om</strong>muner,<br />
fylkesk<strong>om</strong>muner og statlige helsemyndigheter. Den fastslår likevel at alle statlige sektorer har et<br />
folkehelseansvar og skal ta folkehelsehensyn <strong>de</strong>r <strong>de</strong>tte er relevant.<br />
Til § 23 Fylkesmannens ansvar<br />
Bestemmelsen er ny. Den innebærer for <strong>de</strong>t første at fylkesmannen skal bidra <strong>til</strong> iverksetting av nasjonal<br />
politikk på folkehelse<strong>om</strong>rå<strong>de</strong>t. I <strong>de</strong>tte ligger at fylkesmannen skal formidle, <strong>til</strong>passe og være pådriver for<br />
at Stortingets og regjeringens vedtak, mål og retningslinjer blir fulgt opp av k<strong>om</strong>muner og<br />
fylkesk<strong>om</strong>muner. Vi<strong>de</strong>re skal fylkesmannen ha en fagrolle på folkehelse<strong>om</strong>rå<strong>de</strong>t s<strong>om</strong> innebærer å være<br />
pådriver for et kunnskapsbasert <strong>folkehelsearbeid</strong> på lokalt og regionalt nivå. Dette skal skje blant annet<br />
28
gjenn<strong>om</strong> formidling av råd og veiledning <strong>om</strong> nasjonale normer og standar<strong>de</strong>r for godt <strong>folkehelsearbeid</strong>,<br />
herun<strong>de</strong>r effektive strategier og <strong>til</strong>tak i <strong>folkehelsearbeid</strong>et. Fylkesmannens rådgivning knyttet <strong>til</strong> rollen s<strong>om</strong><br />
formidler av nasjonal politikk og et kunnskapsbasert <strong>folkehelsearbeid</strong>, vil i hovedsak være en forlengelse<br />
av Helsedirektoratets rolle jf. § 24. Se nærmere <strong>om</strong>tale i Prop. 90 L (2010-2011) kapittel 12.3<br />
Fylkesmannens beredskapsoppgaver i folkehelsesammenheng er også <strong>om</strong>talt i merkna<strong>de</strong>n <strong>til</strong> § 28.<br />
Til § 24 Helsedirektoratets ansvar<br />
Bestemmelsen gir ingen uttømmen<strong>de</strong> angivelse av Helsedirektoratets oppgaver i <strong>folkehelsearbeid</strong>et, men<br />
ty<strong>de</strong>liggjør rollen i forhold <strong>til</strong> k<strong>om</strong>munal sektor. Helsedirektoratets oppgaver <strong>de</strong>fineres årlig blant annet<br />
gjenn<strong>om</strong> <strong>til</strong><strong>de</strong>lingsbrev fra <strong>de</strong>partementet.<br />
Helsedirektoratet er fagorgan på folkehelse- og helsetjeneste<strong>om</strong>rå<strong>de</strong>t i <strong>til</strong>legg <strong>til</strong> å være<br />
regelverksforvalter og iverksetter av vedtatt politikk på <strong>om</strong>rå<strong>de</strong>t.<br />
Helsedirektoratet skal følge <strong>med</strong> på forhold s<strong>om</strong> påvirker folkehelsen, samt følge <strong>med</strong> på utviklingen i<br />
<strong>folkehelsearbeid</strong>et og i helse- og <strong>om</strong>sorgstjenesten. Helsedirektoratet skal ivareta en rolle s<strong>om</strong> pådriver<br />
for kunnskapsbasert <strong>folkehelsearbeid</strong>. Dette innebærer blant annet å gi råd og veiledning <strong>om</strong> strategier<br />
og <strong>til</strong>tak overfor sentrale myndigheter, regionale og lokale myndigheter, helseforetakene, frivillige<br />
organisasjoner, privat sektor og befolkningen. Basert på sammens<strong>til</strong>ling av kunnskap, skal direktoratet<br />
opptre nasjonalt normeren<strong>de</strong> på utvalgte <strong>om</strong>rå<strong>de</strong>r.<br />
Vi<strong>de</strong>re vil Helsedirektoratets kunnskap basert på utøvelse av rollene s<strong>om</strong> fagorgan, iverksetter og<br />
regelverksfortolker, danne premisser for <strong>de</strong> opplysninger s<strong>om</strong> statlige helsemyndigheter gjør <strong>til</strong>gjengelig<br />
etter § 25.<br />
Til § 25 Nasjonalt folkehelseinstitutts ansvar<br />
Bestemmelsen gir ingen uttømmen<strong>de</strong> angivelse av Nasjonalt folkehelseinstitutts oppgaver i<br />
<strong>folkehelsearbeid</strong>et, men ty<strong>de</strong>liggjør rollen i forhold <strong>til</strong> k<strong>om</strong>munal sektor. Folkehelseinstituttets oppgaver<br />
<strong>de</strong>fineres årlig blant annet gjenn<strong>om</strong> <strong>til</strong><strong>de</strong>lingsbrev fra <strong>de</strong>partementet.<br />
Første ledd ty<strong>de</strong>liggjør Nasjonalt folkehelseinstitutts rolle i <strong>folkehelsearbeid</strong>et s<strong>om</strong> nasjonal<br />
k<strong>om</strong>petanseinstitusjon. Folkehelseinstituttet er un<strong>de</strong>rlagt Helse- og <strong>om</strong>sorgs<strong>de</strong>partementet og har<br />
følgen<strong>de</strong> hovedarbeids<strong>om</strong>rå<strong>de</strong>r:<br />
– Helseovervåking: oversikt over befolkningens helse<br />
– Forskning: kunnskap <strong>om</strong> hva s<strong>om</strong> påvirker befolkningens helse<br />
– Forebygging: beredskap, råd og veiledning<br />
Folkehelseinstituttet er databehandlingsansvarlig for <strong>de</strong> fleste sentrale epi<strong>de</strong>miologiske helseregistrene.<br />
Produksjon av kunnskap <strong>om</strong> helse<strong>til</strong>stand og påvirkningsfaktorer utvikles i forhold <strong>til</strong> endringer over tid i<br />
utfordringsbil<strong>de</strong> og påvirkningsfaktorer.<br />
Nasjonalt folkehelseinstitutt skal i følge annet ledd gjøre <strong>til</strong>gjengelig opplysninger s<strong>om</strong> grunnlag for<br />
k<strong>om</strong>munene og fylkesk<strong>om</strong>munenes oversikter etter §§ 5 og 21. Dette innebærer en koordineringsrolle i<br />
forhold <strong>til</strong> andre etater og institusjoner og s<strong>om</strong> har relevant statistikk s<strong>om</strong> bør inngå i opplysningene s<strong>om</strong><br />
skal formidles <strong>til</strong> k<strong>om</strong>munene. Informasjonen s<strong>om</strong> skal formidles <strong>til</strong> k<strong>om</strong>munene, vil måtte innhentes fra<br />
en rekke ulike kil<strong>de</strong>r s<strong>om</strong> oppdaterer statistikk <strong>med</strong> ulik frekvens og s<strong>om</strong> har informasjon og statistikk på<br />
ulik form. Nasjonalt folkehelseinstitutt må samarbei<strong>de</strong> <strong>med</strong> en rekke instanser i <strong>de</strong>tte arbei<strong>de</strong>t for<br />
eksempel <strong>med</strong> Statistisk sentralbyrå, klima- og forurensningsdirektoratet m.v.<br />
Med begrepet “opplysninger” anlegges en bred forståelse av hvilke typer informasjon s<strong>om</strong> skal inngå i<br />
formidlingen, jf også § 5. Opplysningene s<strong>om</strong> skal formidles <strong>til</strong> k<strong>om</strong>munene, må søke å gjenspeile <strong>de</strong>t<br />
bre<strong>de</strong> sett av faktorer s<strong>om</strong> påvirker folkehelsen, fra grunnleggen<strong>de</strong> levekårsforhold, ulike miljøfaktorer,<br />
levevaner m.m.<br />
Hvilke data og informasjon s<strong>om</strong> skal inngå i formidlingen fra sentrale myndigheter må utvikles over tid i<br />
takt <strong>med</strong> endringer i <strong>til</strong>gang på data og i takt <strong>med</strong> ny kunnskap <strong>om</strong> hvilke faktorer s<strong>om</strong> påvirker<br />
folkehelsen. I utviklingsarbei<strong>de</strong>t skal <strong>de</strong>t vektlegges hva s<strong>om</strong> er viktig for k<strong>om</strong>munene i et<br />
29
folkehelseperspektiv.<br />
Tredje ledd gir hjemmel for å fastsette forskrift <strong>med</strong> utfyllen<strong>de</strong> bestemmelser <strong>om</strong> oversiktsoppgaven etter<br />
§ 25. Forskrifter etter <strong>de</strong>tte ledd kan regulere nærmere hvilke opplysninger s<strong>om</strong> skal gis k<strong>om</strong>muner og<br />
fylkesk<strong>om</strong>muner, <strong>de</strong>taljeringsgrad av opplysningene, på hvilken måte og hvor ofte <strong>de</strong> skal gjøres<br />
<strong>til</strong>gjengelige m.m.<br />
Folkehelseinstituttets rolle i beredskapsarbei<strong>de</strong>t er regulert i fjer<strong>de</strong> ledd s<strong>om</strong> også må ses i sammenheng<br />
<strong>med</strong> § 28.<br />
Til § 26 Samarbeid mell<strong>om</strong> k<strong>om</strong>muner<br />
Bestemmelsen vi<strong>de</strong>refører hovedinnhol<strong>de</strong>t i k<strong>om</strong>munehelsetjenesteloven § 1-6. Det vises <strong>til</strong> nærmere<br />
<strong>om</strong>tale av bestemmelsen i Prop. 90 L (2010-2011) kapittel 19 <strong>om</strong> samarbeid mell<strong>om</strong> k<strong>om</strong>muner.<br />
Bestemmelsen regulerer når samarbeid kan pålegges k<strong>om</strong>munene. K<strong>om</strong>munenes og fylkesk<strong>om</strong>munenes<br />
muligheter for frivillig samarbeid og <strong>de</strong>legering av oppgaver <strong>til</strong> andre organer er ikke regulert i<br />
<strong>folkehelseloven</strong>, <strong>med</strong> unntak av i § 9 første ledd. Hvilke samarbeidsformer s<strong>om</strong> er mulig og hva s<strong>om</strong> kan<br />
<strong>de</strong>legeres av oppgaver og myndighet <strong>til</strong> slike samarbeidsorganer, følger av bestemmelsene i<br />
k<strong>om</strong>muneloven og annet regelverk og vil være avhengig av hvilke typer oppgaver <strong>de</strong>t skal samarbei<strong>de</strong>s<br />
<strong>om</strong>. Det går et viktig skille ved <strong>om</strong> samarbeidsorganet skal utøve myndighet etter loven eller ikke. Se<br />
nærmere <strong>om</strong> ulike samarbeidsformer i Prop. 90 L (2010-2011) kapittel 19.3.3. K<strong>om</strong>munene kan <strong>de</strong>legere<br />
<strong>om</strong> myndighetsoppgaver innenfor miljørettet helsevern <strong>til</strong> interk<strong>om</strong>munale selskaper s<strong>om</strong> er etablert etter<br />
lov <strong>om</strong> interk<strong>om</strong>munale selskaper, <strong>med</strong> hjemmel i <strong>folkehelseloven</strong> § 9 første ledd.<br />
Det går fram av første ledd at <strong>de</strong>partementet kan pålegge samarbeid når <strong>de</strong>tte anses påkrevet for en<br />
forsvarlig løsning av <strong>folkehelsearbeid</strong>et. Slikt pålegg kan gis i forskrift eller enkeltvedtak. Det kreves mye<br />
for at et slikt pålegg skal gis, jf. begrepet ”påkrevet”. Det må være helt klart behov for samarbeid ved at<br />
<strong>de</strong>t vil ha bety<strong>de</strong>lige uheldige konsekvenser for befolkningens helse <strong>de</strong>rs<strong>om</strong> <strong>de</strong>t ikke samarbei<strong>de</strong>s <strong>om</strong><br />
oppgavene. For eksempel kan samarbeid være nødvendig for å få et forsvarlig <strong>til</strong>syn <strong>med</strong> at k<strong>om</strong>munen<br />
s<strong>om</strong> skole- og barnehageeier, oppfyller sin <strong>til</strong>synsoppgave etter forskrift <strong>om</strong> miljørettet helsevern i skoler<br />
og barnehager. Det må vi<strong>de</strong>re være klart at samarbeid ikke er noe k<strong>om</strong>munene vil gjøre på frivillig<br />
grunnlag innen rimelig tid <strong>til</strong> tross for råd, veiledning og anmodning <strong>om</strong> samarbeid.<br />
Annet ledd pålegger k<strong>om</strong>munene bistandsplikt ved ulykker og akutte situasjoner i andre k<strong>om</strong>muner, og<br />
gir bestemmelser <strong>om</strong> utgiftsk<strong>om</strong>pensasjon ved slik bistand.<br />
Til § 27 Samfunns<strong>med</strong>isinsk k<strong>om</strong>petanse<br />
Bestemmelsen vi<strong>de</strong>refører k<strong>om</strong>munehelsetjenesteloven § 3-5. Det vises <strong>til</strong> nærmere <strong>om</strong>tale i Prop. 90 L<br />
(2010-2011) kapittel 18.<br />
Første ledd fastsetter at k<strong>om</strong>munen skal ha nødvendig samfunns<strong>med</strong>isinsk k<strong>om</strong>petanse for å ivareta<br />
oppgavene etter <strong>de</strong>nne loven. Det skal ansettes k<strong>om</strong>munelege s<strong>om</strong> <strong>med</strong>isinsk-faglig rådgiver for<br />
k<strong>om</strong>munen. Det kan være aktuelt å ansette flere k<strong>om</strong>muneleger, og i større k<strong>om</strong>muner vil <strong>de</strong>t kunne<br />
være nødvendig for at k<strong>om</strong>munelegefunksjonen skal være forsvarlig. K<strong>om</strong>munen må sørge for at<br />
arbeidsoppgavene ikke overstiger et <strong>om</strong>fang s<strong>om</strong> gjør at oppgavene ikke ivaretas på en forsvarlig måte. I<br />
k<strong>om</strong>muner <strong>med</strong> by<strong>de</strong>lsforvaltning, s<strong>om</strong> Oslo og Bergen, kan <strong>de</strong>t for eksempel ansettes én i hver by<strong>de</strong>l.<br />
K<strong>om</strong>munen må imidlertid sikre at oppgaven s<strong>om</strong> <strong>med</strong>isinsk-faglig rådgiver er <strong>til</strong>strekkelig samlet og<br />
koordinert mell<strong>om</strong> k<strong>om</strong>munelegene, for eksempel at en k<strong>om</strong>munelege gis overoppsyn <strong>med</strong> oppgaven.<br />
Av annet ledd går <strong>de</strong>t fram at flere k<strong>om</strong>muner kan samarbei<strong>de</strong> <strong>om</strong> å ansette en k<strong>om</strong>munelege. Dette vil<br />
være særlig aktuelt for mindre k<strong>om</strong>muner. K<strong>om</strong>munene kan også samarbei<strong>de</strong> <strong>om</strong> andre personer <strong>med</strong><br />
folkehelsefaglig k<strong>om</strong>petanse, selv <strong>om</strong> <strong>de</strong>tte ikke er spesifisert særskilt i lovteksten.<br />
Til § 28 Beredskap<br />
Bestemmelsen erstatter k<strong>om</strong>munehelsetjenesteloven § 1-5. Det vises <strong>til</strong> Prop. 90 L (2010-2011) kapittel<br />
16 <strong>om</strong> beredskap.<br />
Første ledd fastslår at ansvarsprinsippet gjel<strong>de</strong>r etter <strong>folkehelseloven</strong> for <strong>de</strong> virks<strong>om</strong>hetene s<strong>om</strong> nevnes.<br />
30
Dette innebærer at virks<strong>om</strong>hetene har et ansvar for å gjenn<strong>om</strong>føre beredskapsforbere<strong>de</strong>lser og <strong>til</strong>tak.<br />
Ansvarsprinsippet fremgår også av henvisningen <strong>til</strong> lov <strong>om</strong> helsemessig og sosial beredskap. Med unntak<br />
av for kapittel 3, se annet ledd, er <strong>de</strong>t ikke noe plankrav for <strong>de</strong>nne beredskapsplikten. For k<strong>om</strong>munen vil<br />
<strong>de</strong>t følge av §§ 5 <strong>til</strong> 7 sammenholdt <strong>med</strong> § 28 at <strong>de</strong>n må gjøre beredskapsmessige vur<strong>de</strong>ringer i<br />
sammenheng <strong>med</strong> vur<strong>de</strong>ringer av sine folkehelseutfordringer og at <strong>de</strong>n må treffe nødvendige <strong>til</strong>tak for å<br />
møte disse utfordringene. Dette kan blant annet gjel<strong>de</strong> industrivirks<strong>om</strong>heter <strong>med</strong> fare for kjemikalie-,<br />
biologisk eller radioaktiv forurensning, eller annen type risiko s<strong>om</strong> kan være en trussel mot befolkningens<br />
helse.<br />
Beredskapen for k<strong>om</strong>munen, fylkesk<strong>om</strong>munen, fylkesmannen, Helsedirektoratet og Nasjonalt<br />
folkehelseinstitutt skal ta utgangspunkt i en risiko- og sårbarhetsanalyse. Analysen skal ta utgangspunkt i<br />
virks<strong>om</strong>hetenes ansvars<strong>om</strong>rå<strong>de</strong>, forutsetninger, ressurser og behov. Risiko- og sårbarhetsanalysen vil<br />
av<strong>de</strong>kke <strong>om</strong>rå<strong>de</strong>r s<strong>om</strong> er særlig utsatt for risiko eller er svake punkt.<br />
K<strong>om</strong>munen plikter etter annet ledd å utarbei<strong>de</strong> en beredskapsplan for sine oppgaver etter kapittel 3 i<br />
samsvar <strong>med</strong> lov <strong>om</strong> helsemessig og sosial beredskap. Helseberedskapsplanen skal samordnes <strong>med</strong><br />
k<strong>om</strong>munens øvrige beredskapsplaner.<br />
Beredskapsplanen skal utarbei<strong>de</strong>s i samsvar <strong>med</strong> lov <strong>om</strong> helsemessig og sosial beredskap. Dette<br />
innebærer at bestemmelsene i helseberedskapsloven og forskrifter <strong>med</strong> hjemmel i <strong>de</strong>nne, også er<br />
relevante for beredskapsplanlegging.<br />
Rutiner må beskrives og etableres for varsling, samarbeid og koordinering mell<strong>om</strong> <strong>de</strong> forskjellige<br />
k<strong>om</strong>munale sektorer og <strong>med</strong> andre myndigheter og forvaltningsnivåer. Vi<strong>de</strong>re må k<strong>om</strong>munene planlegge<br />
og ha rutiner for å sørge for å innhente nødvendig helsefaglig k<strong>om</strong>petanse og støtte fra fylkesmannen,<br />
helseforetak, Folkehelseinstituttet eller Helsedirektoratet <strong>til</strong> å håndtere ekstraordinære situasjoner ved<br />
farer for liv og helse.<br />
Tredje ledd gir hjemmel for å gi forskrift <strong>om</strong> beredskap innen miljørettet helsevern og er såle<strong>de</strong>s<br />
avgrenset <strong>til</strong> lovens kapittel 3. Hjemmelen er særlig ment å gi grunnlag for å etablere nødvendig<br />
hjemmelsgrunnlag for melding av helseska<strong>de</strong>lige miljøfaktorer inn <strong>til</strong> sentrale myndigheter, da <strong>de</strong>t ikke<br />
eksisterer noen slik plikt innen helsesektoren tidligere. Etablering av registre relatert <strong>til</strong> helseska<strong>de</strong>lige<br />
miljøfaktorer vil, på samme måte s<strong>om</strong> smittevernregistrene, etableres i tråd <strong>med</strong> helseregisterloven og<br />
personopplysningsloven. De nærmere indikasjonene for melding, form og innhold <strong>med</strong> mer kan fastsettes<br />
i forskriftene. Det kan for eksempel være aktuelt å pålegge k<strong>om</strong>muner og helsepersonell plikt <strong>til</strong> å mel<strong>de</strong><br />
<strong>til</strong> Folkehelseinstituttet <strong>om</strong> opphopning av helseutfall s<strong>om</strong> kan mistenkes å skyl<strong>de</strong>s kjemisk påvirkning<br />
over tid. Tilsvaren<strong>de</strong> kan også være aktuelt å innføre en plikt for helseforetakene <strong>til</strong> å mel<strong>de</strong> <strong>til</strong> Nasjonalt<br />
folkehelseinstituttet <strong>de</strong>r man har opphopning av pasienter <strong>med</strong> mulig felles kjemikaliepåvirkning s<strong>om</strong><br />
sykd<strong>om</strong>sårsak, samt også etablere et system ved Folkehelseinstituttet <strong>om</strong> vi<strong>de</strong>reformidling av<br />
informasjon <strong>til</strong> fylkesmannen og Helsedirektoratet.<br />
Tredje ledd gir vi<strong>de</strong>re <strong>de</strong>partementet myndighet <strong>til</strong> å fastsette en nærmere arbeidsfor<strong>de</strong>ling mell<strong>om</strong><br />
k<strong>om</strong>muner, fylkesk<strong>om</strong>muner og statlige helsemyndigheter, herun<strong>de</strong>r fylkesmannen, for å sikre en<br />
hensiktsmessig beskyttelse i forbin<strong>de</strong>lse <strong>med</strong> hen<strong>de</strong>lser s<strong>om</strong> skyl<strong>de</strong>s helseska<strong>de</strong>lige miljøfaktorer. Dette<br />
kan blant annet <strong>om</strong>fatte <strong>om</strong> hvordan Folkehelseinstituttet skal bistå k<strong>om</strong>munene <strong>med</strong> å kartlegge<br />
<strong>om</strong>fang, risikovur<strong>de</strong>ringer, årsaker mv. ved kjemikaliehen<strong>de</strong>lser, jf § 25. Det kan også <strong>om</strong>fatte<br />
bestemmelser <strong>om</strong> vi<strong>de</strong>re varsling av slike hen<strong>de</strong>lser <strong>til</strong> relevante aktører utenfor helsesektoren.<br />
Til § 29 Gjenn<strong>om</strong>føring av avtaler <strong>med</strong> frem<strong>med</strong>e stater og internasjonale organisasjoner<br />
Bestemmelsen er ny og er nærmere <strong>om</strong>talt i Prop. 90 L (2010-2011) kapittel 17 <strong>om</strong> internasjonalt<br />
helsereglement.<br />
Første ledd er en generell hjemmel for gjenn<strong>om</strong>føring av internasjonale avtaler på folkehelse<strong>om</strong>rå<strong>de</strong>t.<br />
Bestemmelsen i annet ledd referer <strong>til</strong> Ver<strong>de</strong>ns helseorganisasjons internasjonale helsereglement av 23.<br />
mai 2005, IHR 2005. IHR er en folkerettslig avtale s<strong>om</strong> er bin<strong>de</strong>n<strong>de</strong> for 194 land, inklu<strong>de</strong>rt alle Ver<strong>de</strong>ns<br />
helseorganisasjons (WHO) <strong>med</strong>lemsstater s<strong>om</strong> ikke har avvist eller gjort reservasjoner mot reglementet,<br />
samt alle land s<strong>om</strong> ikke er <strong>med</strong>lemmer, men s<strong>om</strong> har godtatt å være bun<strong>de</strong>t av <strong>de</strong>t. Reglementet<br />
forutsetter at statene ved behov iverksetter midlertidige og ståen<strong>de</strong> <strong>til</strong>tak for å forebygge og begrense<br />
31
ska<strong>de</strong>virkningene av en alvorlig hen<strong>de</strong>lse av betydning for internasjonal folkehelse. Bestemmelsen gir en<br />
generell hjemmel for gjenn<strong>om</strong>føring av IHR uavhengig av <strong>om</strong> hen<strong>de</strong>lsen skjer på at<strong>om</strong>-/strålevern,<br />
smittevern- og/eller kjemikalie<strong>om</strong>rå<strong>de</strong>t.<br />
Annet ledd gir bestemmelser <strong>om</strong> opprettelse av registre s<strong>om</strong> viser seg nødvendig ved en hen<strong>de</strong>lse<br />
<strong>om</strong>fattet av IHR. Vedlegg I <strong>til</strong> avtalen beskriver nærmere krav <strong>til</strong> system for å påvise og varsle hen<strong>de</strong>lser<br />
s<strong>om</strong> <strong>om</strong>fatter sykd<strong>om</strong> eller dødsfall over forventet nivå for <strong>de</strong>t aktuelle tidspunkt og sted. Hvilken type<br />
opplysninger s<strong>om</strong> skal varsles vil være avhengig av blant annet type hen<strong>de</strong>lse, alvorlighet og andre<br />
<strong>om</strong>stendigheter <strong>om</strong>kring i<strong>de</strong>ntifisering av sykd<strong>om</strong>s<strong>til</strong>feller. Det kan <strong>de</strong>rfor ikke på forhånd tas s<strong>til</strong>ling <strong>til</strong><br />
hvilke opplysninger s<strong>om</strong> må varsles og hvordan disse skal behandles. Disse spørsmålene må vur<strong>de</strong>res<br />
konkret. Annet ledd gir imidlertid hjemmel for å etablere personi<strong>de</strong>ntifiserbare registre uten samtykke fra<br />
<strong>de</strong> registrerte. Behandlingen av <strong>de</strong> innsamle<strong>de</strong> opplysningene skal være i samsvar <strong>med</strong><br />
helseregisterlovens bestemmelser.<br />
Tredje ledd er også en utdyping av første ledd og presiserer at <strong>de</strong>t kan gis forskriftsbestemmelser <strong>om</strong><br />
ståen<strong>de</strong> og midlertidige <strong>til</strong>tak etter anbefaling fra WHO. Begrepene midlertidige og ståen<strong>de</strong> <strong>til</strong>tak benyttes<br />
i reglementet og begrepene er benyttet i lovteksten for å ty<strong>de</strong>liggjøre at <strong>de</strong>t dreier seg <strong>om</strong> <strong>til</strong>tak besluttet i<br />
WHO-systemet. Dette dreier seg <strong>om</strong> anbefalinger av <strong>til</strong>tak s<strong>om</strong> gis i <strong>de</strong>n enkelte situasjon og s<strong>om</strong> <strong>de</strong>rfor<br />
er <strong>til</strong>passet <strong>de</strong>nne. Midlertidige <strong>til</strong>tak kan, på nærmere bestemte vilkår, iverksettes overfor for eksempel<br />
personer, bagasje, last, containere, transportmidler, varer, postpakker og humant biologisk materiale. De<br />
ståen<strong>de</strong> <strong>til</strong>takene vil ha gyldighet over flere år og vedtas av Ver<strong>de</strong>ns helseforsamling.<br />
Til § 30 Internkontroll<br />
Bestemmelsen erstatter k<strong>om</strong>munehelsetjenesteloven § 1-3a og lov <strong>om</strong> statlig <strong>til</strong>syn <strong>med</strong> helsetjenesten §<br />
3 <strong>med</strong> forskrift. Se nærmere <strong>om</strong>tale i Prop. 90 L (2010-2011) kapittel 12.4 <strong>om</strong> internkontroll. Første ledd<br />
er en vi<strong>de</strong>reføring av gjel<strong>de</strong>n<strong>de</strong> rett, <strong>med</strong> unntak at hjemmelen <strong>til</strong> å fastsette forskrifter <strong>om</strong> internkontroll<br />
etter <strong>de</strong>nne bestemmelsen bortfaller. Annet ledd er en innskjerping av kravet <strong>til</strong> internkontroll, se un<strong>de</strong>r.<br />
Første ledd gir k<strong>om</strong>munen og fylkesk<strong>om</strong>munen en plikt <strong>til</strong> å føre internkontroll <strong>med</strong> k<strong>om</strong>munens oppgaver<br />
etter <strong>folkehelseloven</strong>. Internkontrollplikten etter § 30 er en k<strong>om</strong>muneplikt. Til sammenlikning er<br />
forskriftshjemmel for internkontrollkrav i § 7 <strong>om</strong> miljørettet helsevern en plikt s<strong>om</strong> retter seg mot bå<strong>de</strong><br />
offentlig og privat virks<strong>om</strong>het og eiend<strong>om</strong>, og er såle<strong>de</strong>s en aktørplikt.<br />
K<strong>om</strong>munens plikt <strong>til</strong> å føre internkontroll i § 30 er generelt utformet og vil bygge på <strong>de</strong>t generelle systemet<br />
for internkontroll etter k<strong>om</strong>muneloven § 23 nr. 2. Prinsippet for internkontroll innebærer at k<strong>om</strong>munen og<br />
fylkesk<strong>om</strong>munen har <strong>til</strong>strekkelig styring <strong>med</strong> etterlevelse av bestemmelsene. Internkontrollen skal<br />
<strong>til</strong>passes virks<strong>om</strong>hetens størrelse, egenart, aktiviteter og risikoforhold. K<strong>om</strong>munen skal innenfor <strong>de</strong><br />
rammer og ressurssituasjon s<strong>om</strong> k<strong>om</strong>munen har, prioritere å sikre <strong>de</strong> <strong>om</strong>rå<strong>de</strong>r og aktiviteter <strong>med</strong> størst<br />
risiko for svikt og <strong>med</strong> størst helsemessig konsekvens.<br />
Disse aktivitetene må <strong>de</strong>t sikres at ivaretas for eksempel gjenn<strong>om</strong> <strong>de</strong>n generelle virks<strong>om</strong>hetsstyring,<br />
herun<strong>de</strong>r at regelverket er <strong>til</strong>strekkelig kjent, at oppgavene er <strong>de</strong>finert, at <strong>de</strong> s<strong>om</strong> skal utføre oppgavene<br />
har nødvendig k<strong>om</strong>petanse og ellers andre forutsetninger for å gjenn<strong>om</strong>føre aktivitetene, samt at <strong>de</strong>t er<br />
betryggen<strong>de</strong> rutiner for forbedring <strong>de</strong>rs<strong>om</strong> oppgavene ikke ivaretas s<strong>om</strong> forutsatt.<br />
Annet ledd pålegger k<strong>om</strong>munen å dokumentere særskilt k<strong>om</strong>munens <strong>til</strong>syn <strong>med</strong> virks<strong>om</strong>het og eiend<strong>om</strong><br />
etter § 9. K<strong>om</strong>munens <strong>til</strong>synsansvar innen miljørettet helsevern innebærer at k<strong>om</strong>munen fører <strong>til</strong>syn <strong>med</strong><br />
blant annet virks<strong>om</strong>heter s<strong>om</strong> er k<strong>om</strong>munale. Det forsterke<strong>de</strong> dokumentasjonskravet gjel<strong>de</strong>r generelt for<br />
<strong>til</strong>synsoppgaven etter § 9 og innebærer at k<strong>om</strong>munen skal dokumentere særskilt hvordan <strong>til</strong>synet<br />
ivaretas.<br />
Elementer i <strong>de</strong>t forsterke<strong>de</strong> dokumentasjonskravet for k<strong>om</strong>munens <strong>til</strong>synsoppgave vil være å kunne<br />
dokumentere blant annet hvem s<strong>om</strong> har ansvar for å følge opp <strong>til</strong>syn <strong>med</strong> virks<strong>om</strong>heter etter miljørettet<br />
helsevern regelverket i kapittel 3, og at disse er gitt nødvendig forutsetninger for å kunne utføre <strong>de</strong>nne<br />
oppgaven, herun<strong>de</strong>r myndighet, kapasitet og k<strong>om</strong>petanse. Det er her særlig viktig å sikre at <strong>de</strong>t<br />
k<strong>om</strong>munale <strong>til</strong>synsorganet er <strong>til</strong>strekkelig uavhengig i forhold <strong>til</strong> <strong>de</strong> k<strong>om</strong>munale virks<strong>om</strong>hetene s<strong>om</strong> <strong>de</strong>t<br />
føres <strong>til</strong>syn <strong>med</strong>. Uavhengighet innebærer at <strong>til</strong>synet utøves av personer eller k<strong>om</strong>munale enheter s<strong>om</strong><br />
ikke direkte har ansvar for <strong>de</strong>n virks<strong>om</strong>heten s<strong>om</strong> er gjenstand for <strong>til</strong>synet, for eksempel at <strong>til</strong>syn <strong>med</strong><br />
skoler ikke ligger i skolekontoret eller i teknisk sektor, <strong>de</strong>rs<strong>om</strong> <strong>de</strong>t er teknisk sektor s<strong>om</strong> har ansvar for<br />
32
yggmassen.<br />
Vi<strong>de</strong>re skal internkontrollen vise at k<strong>om</strong>munen har <strong>til</strong>strekkelig styring <strong>med</strong> <strong>til</strong>synsaktiviteten. Dette<br />
innebærer at <strong>de</strong>n s<strong>om</strong> har gitt ansvar for å føre <strong>til</strong>syn i k<strong>om</strong>munen har nødvendig oversikt over hva <strong>de</strong><br />
skal føre <strong>til</strong>syn <strong>med</strong>. Her, s<strong>om</strong> for internkontroll generelt, må <strong>de</strong>t foretas en risikovur<strong>de</strong>ring. Det er mange<br />
virks<strong>om</strong>heter s<strong>om</strong> k<strong>om</strong>munen potensielt kan føre <strong>til</strong>syn <strong>med</strong>, og <strong>de</strong>t er viktig at <strong>de</strong>t foretas en prioritering<br />
<strong>med</strong> utgangspunkt i <strong>de</strong>t s<strong>om</strong> har størst betydning for befolkningens liv og helse. For eksempel kan<br />
innretninger s<strong>om</strong> kan spre legionella, slik s<strong>om</strong> kjøletårn, dusjanlegg mv., potensielt ha stor negativ<br />
helsekonsekvens ved svikt. Vi<strong>de</strong>re er <strong>de</strong>t av stor betydning at barn og unge har et miljø i skoler og<br />
barnehager s<strong>om</strong> ikke er helseska<strong>de</strong>lig. Tilsyn og godkjenning <strong>med</strong> skoler og barnehager bør <strong>de</strong>rfor<br />
prioriteres. Prioriteringen kan også tas utgangspunkt i at k<strong>om</strong>munes <strong>til</strong>synsmyndighet vet at enkelte<br />
barnehager mv. trenger en tettere oppfølging pga. tidligere erfaringer, dårlig byggmasse mv.<br />
God styring innebærer også go<strong>de</strong> rutiner for oppfølging av virks<strong>om</strong>heter ved avvik, dvs. at k<strong>om</strong>munes<br />
<strong>til</strong>synsmyndighet ikke unnlater å følge opp svikt s<strong>om</strong> <strong>de</strong> kjenner <strong>til</strong> og s<strong>om</strong> har stor betydning for liv og<br />
helse. Vi<strong>de</strong>re må <strong>de</strong>t være rutiner <strong>om</strong> at <strong>de</strong> <strong>med</strong> overordnet ansvar blir informert <strong>de</strong>rs<strong>om</strong> k<strong>om</strong>munens<br />
<strong>til</strong>syn ikke blir forsvarlig ivaretatt. Administrasjonssjefen har ansvar for i nødvendig utstrekning, jf.<br />
<strong>folkehelseloven</strong> § 30 og k<strong>om</strong>muneloven § 23 nr. 2, å følge <strong>med</strong> på utøvelsen av k<strong>om</strong>munens<br />
<strong>til</strong>synsoppgaver etter § 9 og k<strong>om</strong>munens eget arbeid <strong>med</strong> å lukke ev. avvik.<br />
Helsedirektoratet har ansvar for å gi k<strong>om</strong>munene nødvendig veileding i å ivareta sitt <strong>til</strong>synsansvar, se<br />
nærmere <strong>om</strong>tale av <strong>de</strong>tte i Prop. 90 L (2010-2011) kapittel 15.5.5.<br />
Til § 31 Statlig <strong>til</strong>syn <strong>med</strong> lov <strong>om</strong> <strong>folkehelsearbeid</strong><br />
Bestemmelsen erstatter k<strong>om</strong>munehelsetjenesteloven § 6-3 og lov <strong>om</strong> statlig <strong>til</strong>syn <strong>med</strong> helsetjenesten.<br />
Se nærmere i Prop. 90 L (2010-2011) kapittel 20 <strong>om</strong> statlig <strong>til</strong>syn og Innst. 423 L (2010-2011) kapittel<br />
2.9.6.<br />
Det statlige <strong>til</strong>synet skal føres i tråd <strong>med</strong> <strong>de</strong> generelle <strong>til</strong>synsreglene i k<strong>om</strong>muneloven kapittel 10 A. Dette<br />
innebærer blant annet at <strong>til</strong>synet er avgrenset <strong>til</strong> et lovlighets<strong>til</strong>syn. Tilsyn er <strong>de</strong>r<strong>med</strong> en kontroll <strong>med</strong> at<br />
k<strong>om</strong>munen utfører sine plikter etter loven. Hva s<strong>om</strong> er lovens krav <strong>om</strong> hva <strong>de</strong>t skal føres <strong>til</strong>syn <strong>med</strong>,<br />
følger av beskrivelsen av <strong>de</strong> enkelte bestemmelsene. Statlig <strong>til</strong>syn <strong>med</strong> bestemmelsene i loven er for<br />
k<strong>om</strong>muner avgrenset <strong>til</strong> §§ 4 <strong>til</strong> 9, §§ 27 - 30 og for fylkesk<strong>om</strong>muner avgrenset <strong>til</strong> §§ 20, 21 og 30.<br />
Stortinget endret lovteksten i bestemmelsen fra ”kan føre <strong>til</strong>syn” <strong>til</strong> ”skal føre <strong>til</strong>syn” <strong>med</strong> <strong>de</strong>n begrunnelse<br />
at <strong>folkehelsearbeid</strong>et er langsiktig og har en overordnet innretning, og at <strong>de</strong>t er vesentlig at <strong>til</strong>synet<br />
prioriteres på linje <strong>med</strong> <strong>til</strong>synsoppgaver s<strong>om</strong> tar for seg mer akutte og konkrete forhold. Bestemmelsen er<br />
nå formulert likt s<strong>om</strong> <strong>til</strong>synsbestemmelsen i lov <strong>om</strong> k<strong>om</strong>munale helse- og <strong>om</strong>sorgstjenester.<br />
At loven skal sikre at <strong>folkehelsearbeid</strong>et skal skje på en forsvarlig måte, jf. § 1, innebærer ikke et<br />
selvstendig krav. Følgelig er ikke forsvarlighet et krav i seg selv s<strong>om</strong> fylkesmannen skal føre <strong>til</strong>syn <strong>med</strong>,<br />
men en tolkingsnorm s<strong>om</strong> vil ha betydning for hvordan <strong>de</strong> andre bestemmelsene i loven s<strong>om</strong> <strong>de</strong>t skal<br />
føres <strong>til</strong>syn <strong>med</strong> er å forstå.<br />
K<strong>om</strong>munens ansvar for <strong>folkehelsearbeid</strong>, jf. § 4 er grunnlaget for <strong>de</strong> andre bestemmelsene <strong>om</strong><br />
k<strong>om</strong>munens plikter. Dette er spesielt knyttet <strong>til</strong> at k<strong>om</strong>munen skal bruke alle sine virkemidler <strong>til</strong> å fremme<br />
helse.<br />
Oversikten over helse<strong>til</strong>stand og påvirkningsfaktorer, jf. § 5, er utgangspunktet for k<strong>om</strong>munens oppfølging<br />
av sitt ansvar for folkehelse. At k<strong>om</strong>munen ivaretar lovens krav <strong>om</strong> å ha nødvendig oversikt over sine<br />
folkehelseutfordringer, er <strong>de</strong>rfor en forutsetning for at k<strong>om</strong>munen kan oppfylle andre forpliktelser. Det er<br />
satt krav <strong>til</strong> at oversikten skal være skriftlig. Tilsynsmyndigheten kan etterspørre <strong>de</strong>tte dokumentet, samt<br />
hvilke system k<strong>om</strong>munen har for å sikre at k<strong>om</strong>munen <strong>til</strong> enhver tid har nødvendig oversikt over<br />
folkehelseutfordringene i k<strong>om</strong>munen, for eksempel hvis <strong>de</strong>t skulle oppstå nye situasjonen, risikoforhold<br />
mv.<br />
For at k<strong>om</strong>munen skal kunne ivareta sitt ansvar for folkehelse må oversikten være faglig fun<strong>de</strong>rt. Dette<br />
innebærer at <strong>til</strong> å foreta analyser mv. må k<strong>om</strong>munen godtgjøre at analysen bygger på god faglighet.<br />
K<strong>om</strong>petanse i epi<strong>de</strong>miologi, s<strong>om</strong> samfunns<strong>med</strong>isin eller lignen<strong>de</strong>, vil være nødvendig for å foreta faglige<br />
analyser. Med faglighet menes bå<strong>de</strong> krav <strong>til</strong> nødvendig k<strong>om</strong>petanse ved å forestå analyser jf. over, samt<br />
33
krav <strong>til</strong> at vur<strong>de</strong>ringene er uavhengige av andre hensyn, s<strong>om</strong> politikk, økon<strong>om</strong>i mv.<br />
Vi<strong>de</strong>re kan <strong>til</strong>synsmyndigheten føre <strong>til</strong>syn <strong>med</strong> § 6 <strong>om</strong> mål og planarbeid, samt § 7 <strong>om</strong> folkehelse<strong>til</strong>tak.<br />
Ders<strong>om</strong> k<strong>om</strong>munen har oversikt, men ikke tatt s<strong>til</strong>ling <strong>til</strong> hva <strong>de</strong>tte innebærer av <strong>til</strong>tak og prioritering,<br />
oppfyller k<strong>om</strong>munen ikke §§ 6 og 7.<br />
Oversikten over k<strong>om</strong>munens folkehelseutfordringer skal inngå s<strong>om</strong> grunnlag for arbei<strong>de</strong>t <strong>med</strong><br />
k<strong>om</strong>munens planstrategi, jf. § 6 første ledd. Dette innebærer at <strong>til</strong>synsmyndigheten kan etterspørre<br />
grunnlagsdokumentet <strong>om</strong> folkehelse, og ev. også vur<strong>de</strong>re relevansen av planbehov, jf. i hvilken grad<br />
folkehelseutfordringene er drøftet i planstrategien.<br />
Tilsynsmyndigheten kan se etter at <strong>de</strong>t faktisk er fastsatt mål og strategier, at disse er forankret<br />
k<strong>om</strong>muneplaner etter plan- og bygningsloven og at disse er egnet <strong>til</strong> å møte folkehelseutfordringene, jf. §<br />
5.<br />
Når <strong>de</strong>t gjel<strong>de</strong>r å vur<strong>de</strong>re målene og strategiene må <strong>til</strong>synsmyndigheten vur<strong>de</strong>re <strong>de</strong> rammer s<strong>om</strong><br />
k<strong>om</strong>munene arbei<strong>de</strong>r innenfor samt at <strong>de</strong>t her er r<strong>om</strong> for politisk prioriteringer. Noen k<strong>om</strong>muner har<br />
større utfordringer enn andre og ingen har kapasitet <strong>til</strong> å gjøre alt samtidig. Dette innebærer at i<br />
vur<strong>de</strong>ringen må <strong>de</strong>t også tas hensyn <strong>til</strong> at k<strong>om</strong>munen har prioritert <strong>til</strong>tak over tid. Her er <strong>de</strong>t r<strong>om</strong> for lokalt<br />
skjønn og politiske prioriteringer, men uten at <strong>de</strong>tte kan gå utover hva s<strong>om</strong> er forsvarlig. Utgangspunktet<br />
er at k<strong>om</strong>munen ikke kan forhol<strong>de</strong> seg passiv <strong>til</strong> sine folkehelseutfordringer.<br />
Tilsynsmyndigheten kan vur<strong>de</strong>re <strong>om</strong> k<strong>om</strong>munen har nødvendig styring <strong>med</strong> oppfølging av planene, jf. §§<br />
6 og 7 og § 30 <strong>om</strong> internkontroll.<br />
<strong>Lov</strong>forslaget § 9 gir k<strong>om</strong>munen myndighet og oppgaver blant annet å føre <strong>til</strong>syn <strong>med</strong> virks<strong>om</strong>heter s<strong>om</strong><br />
<strong>om</strong>fattes av miljørettet helsevernbestemmelsene. Mange av <strong>de</strong> aktuelle virks<strong>om</strong>hetene er k<strong>om</strong>munale.<br />
Dette betyr at <strong>de</strong>t er stor risiko knyttet bå<strong>de</strong> <strong>til</strong> lovbrudd og konsekvenser for lovbrudd knyttet <strong>til</strong> <strong>de</strong>nne<br />
bestemmelsen, jf. også § 30 annet ledd <strong>om</strong> at k<strong>om</strong>munenes <strong>til</strong>syn <strong>med</strong> virks<strong>om</strong>het og eiend<strong>om</strong> skal<br />
dokumenteres særskilt, herun<strong>de</strong>r uavhengighet og likebehandling i <strong>til</strong>synet. Fylkesmannen kan<br />
etterspørre <strong>de</strong>nne dokumentasjonen.<br />
For beredskapsplan, jf. § 28, jf. også § 29 kan <strong>til</strong>synsmyndigheten blant annet etterspørre k<strong>om</strong>munens<br />
beredskapsplan for sine oppgaver etter kapittel 3, miljørettet helsevern, samt gjøre en vur<strong>de</strong>ring <strong>om</strong><br />
<strong>de</strong>nne planen er forsvarlig i forhold <strong>til</strong> å ivareta beredskapsbehovet.<br />
K<strong>om</strong>munelovens § 60d første ledd gir fylkesmannen myndighet <strong>til</strong> å gi pålegg <strong>til</strong> k<strong>om</strong>munen eller<br />
fylkesk<strong>om</strong>munen <strong>om</strong> å rette forhold s<strong>om</strong> er i strid <strong>med</strong> <strong>de</strong> bestemmelser fylkesmannen fører <strong>til</strong>syn <strong>med</strong>.<br />
Dette gjel<strong>de</strong>r også hvis k<strong>om</strong>munen unnlater å ivareta sitt ansvar etter §§ 7 og 9 i situasjoner <strong>de</strong>r <strong>de</strong>t er<br />
fare for liv og helse, s<strong>om</strong> for eksempel pålegg <strong>om</strong> retting eller stansing av en virks<strong>om</strong>het <strong>med</strong><br />
legionellainfisert kjøletårn.<br />
Til § 32 Overordnet faglig <strong>til</strong>syn<br />
Bestemmelsen erstatter k<strong>om</strong>munehelsetjenesteloven § 6-3 og lov <strong>om</strong> statlig <strong>til</strong>syn <strong>med</strong> helsetjenesten.<br />
Se nærmere <strong>om</strong>tale i Prop. 90 L (2010-2011) kapittel 20 <strong>om</strong> statlig <strong>til</strong>syn og Innst. 423 L (2010-2011)<br />
kapittel 2.9.6.<br />
Statens helse<strong>til</strong>syn har <strong>de</strong>t overordne<strong>de</strong> faglige <strong>til</strong>syn <strong>med</strong> lov <strong>om</strong> <strong>folkehelsearbeid</strong> i henhold <strong>til</strong> § 31 og<br />
skal utøve myndighet i samsvar <strong>med</strong> <strong>de</strong>t s<strong>om</strong> er bestemt i lover og forskrifter.<br />
Overordnet faglig <strong>til</strong>synsansvar innebærer et ansvar for lovlighetskontroll på et overordnet nivå. Dette<br />
<strong>om</strong>fatter blant annet overvåking av i hvilke grad <strong>folkehelsearbeid</strong>et blir ivaretatt etter loven samt å styre<br />
fylkesmannens <strong>til</strong>syn <strong>med</strong> k<strong>om</strong>munes og fylkesk<strong>om</strong>munens <strong>folkehelsearbeid</strong>, herun<strong>de</strong>r regelmessig<br />
forbre<strong>de</strong> og legge <strong>til</strong> rette for lands<strong>om</strong>fatten<strong>de</strong> <strong>til</strong>syn, samt legge <strong>til</strong> rette for og følge opp fylkesmennenes<br />
<strong>til</strong>synsoppgaver for øvrig etter loven, herun<strong>de</strong>r klagesaksbehandling etter miljørettet helsevern.<br />
Det er forutsatt at Statens helse<strong>til</strong>syn samarbei<strong>de</strong>r <strong>med</strong> Helsedirektoratet <strong>om</strong> utøvelsen av sitt ansvar<br />
s<strong>om</strong> overordnet <strong>til</strong>synsmyndighet, herun<strong>de</strong>r innhold, prioriteringer og innretning av <strong>til</strong>synet.<br />
Overordnet faglig <strong>til</strong>syn vil grense opp <strong>til</strong> <strong>de</strong>t følge <strong>med</strong> ansvar s<strong>om</strong> er <strong>til</strong>lagt Helsedirektoratet. Forskjellen<br />
ligger i rollene <strong>til</strong> <strong>de</strong> to statlige etatene. Statens helse<strong>til</strong>syns rolle er primært lovlighetskontroll, mens følge<br />
34
<strong>med</strong> ansvaret <strong>til</strong> Helsedirektoratet har et bre<strong>de</strong>re mandat, herun<strong>de</strong>r å følge <strong>med</strong> på status og utvikling i<br />
<strong>folkehelsearbeid</strong> og hvordan nasjonal politikk, strategier og kunnskapsbasert <strong>folkehelsearbeid</strong> blir<br />
implementert i k<strong>om</strong>munesektoren.<br />
Til § 33 Vi<strong>de</strong>reføring av forskrifter<br />
Det er i dag en rekke forskrifter innen miljørettet helsevern s<strong>om</strong> vil bli vi<strong>de</strong>reført i <strong>med</strong>hold av <strong>de</strong>nne<br />
bestemmelsen. Forskriftene er listet opp i <strong>merkna<strong>de</strong>r</strong> <strong>til</strong> kapittel 3.<br />
Departementet tar sikte på å revi<strong>de</strong>re forskriftsverket etter at <strong>folkehelseloven</strong> trer i kraft.<br />
Til § 34 Ikrafttre<strong>de</strong>lse<br />
Kongen fastsetter når loven skal tre i kraft. Kongen kan vi<strong>de</strong>re bestemme at bestemmelsene i loven kan<br />
sette i kraft <strong>til</strong> forskjellig tid. Klart avgrense<strong>de</strong> bestemmelser s<strong>om</strong> står i samme paragraf, kan også tre i<br />
kraft <strong>til</strong> forskjellig tid. Blant annet kan <strong>de</strong>t fastsettes at endringer i andre lover, jf. § 35, skal tre i kraft <strong>til</strong><br />
forskjellig tid. Dette innebærer for eksempel at <strong>de</strong>rs<strong>om</strong> helse- og <strong>om</strong>sorgstjenesteloven og<br />
<strong>folkehelseloven</strong> ikke trer i kraft <strong>til</strong> samme tid, kan ulike <strong>de</strong>ler av bestemmelsene s<strong>om</strong> skal endres eller<br />
oppheves i k<strong>om</strong>munehelsetjenesteloven og andre lover, tre i kraft <strong>til</strong> ulik tid.<br />
Folkehelseloven ble sanksjonert og ble fastsatt ikrafttre<strong>de</strong>lse ved kgl.res 24. juni 2011. <strong>Lov</strong>en trer i kraft<br />
1. januar 2012.<br />
35