dem – og s<strong>om</strong> de lærte mye av. De syntes fortsatt det var vanskelig å k<strong>om</strong>me med endringsforslag, men det viste seg at det var enklere for dem når de nå var flere s<strong>om</strong> kunne diskutere seg fram til forslag. Deltagernes.endrings-./. videreutviklingsforslag Et av forslagene var at de ønsket seg en egen plass på vår hjemmeside hvor de kunne skrive litt <strong>om</strong> arbeidet sitt og presentere forestillingene sine, med anmeldelser og bilder. Et annet forslag var at de kanskje kunne tenke seg å samarbeide med en annen dramagruppe, enten i en annen by, på et annet museum, eller til og med i et annet land. Tre av intervjudeltagerne var med på vår s<strong>om</strong>merforestilling <strong>om</strong> unionsoppløsningen, hvor vi utvekslet voksne skuespillere med «Jämtlands läns museum» (Jamtli) i Östersund. Dette kunne de også godt tenke seg: «Ja, for det e vi jo gammel nok til, altså.» Dette er noen av tingene vi skal jobbe videre med. Vi ønsker å gjøre museet enda mer synlig for deltagerne ved å ta dem mer med «bak kulissene», men ikke minst skal vi gjøre deltagerne 0 enda mer synlige utad. Det at de nevnte hjemmesiden vår, var et veldig nyttig innspill, da vi planlegger en hjemmeside for barn hvor det nå vil være naturlig for oss å tildele dramagruppene våre en egen link. I tillegg vil vi lage en brosjyre hvor vi beskriver arbeidet både vi og barna gjør. Utveksling av dramagruppeforestillinger er heller ikke en fjern tanke. «Den gamle by» i Århus, Danmark, har startet opp med en dramagruppe etter vår modell, og også på Jamtli i Östersund tenker de å gjøre det samme. Konklusjon Vi mener at vi kan konkludere med at vi kan fortsette å kalle dramagruppene våre for kulturhistoriske. Det aner oss at de minste deltagerne (de på 8–11års gruppene) ikke er seg like bevisste den kulturhistoriske dimensjonen s<strong>om</strong> de eldste, men der er det, s<strong>om</strong> tidligere nevnt, foreldrene s<strong>om</strong> gir oss tilbakemeldinger på at også de lærer mye <strong>om</strong> «gamle dager». Dramagruppenes hovedfokus er, og vil være, først og fremst å ha det mors<strong>om</strong>t med drama og teater, så får kulturhistorien bli en naturlig del av, og ramme for, arbeidet. Vi sitter igjen med følelsen av at vi har klart å skape et tilbud hvor barn og unge føler seg trygge, at de føler vi har tid til dem og hvor de føler seg sett. Et tilbud s<strong>om</strong> gir r<strong>om</strong> for læring på forskjellige plan; teknisk, faglig og personlig. Til.slutt I høysesongen 2006 fikk for første gang to av våre dramagruppedeltagere også s<strong>om</strong>merjobb hos oss. De ble ansatt s<strong>om</strong> skuespillere i et vandreteater på Trondhjem Sjøfartsmuseum, hvor de hver lørdag hadde med publikum på en byvandring, sammen med voksne museumsformidlere. Dette er enda et steg på vei mot at museet ikke «bare» handler <strong>om</strong>, og er for barn, men også samarbeider med barn. Referanser James, Alison og Frøyland, Merethe: Hva mener publikum? Publikumsundersøkelser i <strong>museer</strong>. NMU 2- Oslo 2002. Skregelid, Lisbeth: Det var faktisk ganske gøy. En undersøkelse <strong>om</strong> formidling av samtidskunst rettet mot ungd<strong>om</strong>sskolen. barn og unges <strong>meninger</strong> <strong>om</strong> <strong>museer</strong>
arn og unges <strong>meninger</strong> <strong>om</strong> <strong>museer</strong> Første dramakurs i 2003