rapport 2015:4
641aa6d88d
641aa6d88d
Create successful ePaper yourself
Turn your PDF publications into a flip-book with our unique Google optimized e-Paper software.
arnets utviklingsnivå og kompetanse. Essensen av<br />
protokollen er å maksimere mengden informasjon<br />
man får gjennom fri fortelling [13]. Også i denne<br />
protokollen benyttes en gradert serie med åpne<br />
spørsmål. Hoveddelen av intervjuet fokuserer på åpne<br />
spørsmål om den spesifikke hendelsen. Intervjueren<br />
blir oppfordret til å benytte seg av mer spesifikke, men<br />
åpne spørsmål etter hvert, for deretter å avslutte med<br />
nøytrale temaer. Fokuserte spørsmål med svaralternativer<br />
(for eksempel Ja/Nei) brukes bare sent i intervjuet<br />
dersom man etter bruk av spørsmålsformer som<br />
fremmer fri gjenkalling ikke har fått tak i informasjon<br />
som er essensiell for saken. Intervjuet avsluttes ved å<br />
snakke om nøytrale tema, dersom barnet ønsker det.<br />
NICHD er den protokollen flest studier har basert seg<br />
på. Kontrollerte studier og feltstudier fra fire forskjellige<br />
land (USA, Storbritannia, Israel, og Canada) har<br />
vist at kvaliteten på intervjuer forbedres når intervjuere<br />
følger NICHD-protokollen [23, 56, 58, 72, 91,<br />
92]. Protokollen har ført til forbedring i intervjuenes<br />
organi sering, kvaliteten på spørsmålene som stilles,<br />
flere åpne spørsmål, at man stiller færre spørsmål<br />
totalt, venter lengre med å stille lukkede spørsmål og<br />
kvaliteten og kvantiteten på informasjonen barna gir.<br />
Disse resultatene gjenspeiles også i en nylig publisert<br />
metaanalyse av fem publiserte studier som involverer<br />
kontrollgruppe [93]. Protokoll-intervju hadde flere<br />
åpne invitasjoner og færre ledende spørsmål også i<br />
møte med førskolebarn. Det var likevel ikke like tydelig<br />
hvorvidt førskolebarn gav mer informasjon i respons<br />
på disse. Det ble nylig utviklet en versjon av protokollen<br />
til bruk i møte med barn som er vanskelige å få<br />
i tale [94]. Her er det mer fokus på det å skape en god<br />
relasjon med barnet. Denne versjonen kan også være<br />
nyttig i møte med førskolebarn [93].<br />
Men, det finnes fortsatt veldig få kontrollerte studier<br />
[93] og det er usikkerhet rundt nøyaktigheten og<br />
fullstendigheten av informasjonen man får. Det er<br />
også vanskelig å vite hvorvidt intervjuere holder seg<br />
til protokollen. Det er vanskelig å bare benytte seg av<br />
åpne spørsmål. På tross av bruk av protokollen, må<br />
ofte mye informasjon innhentes gjennom lukkede<br />
spørsmål mot slutten [23]. Det understrekes at intervjuere<br />
må ha kompetanse på å bruke protokollen på<br />
en riktig måte for at barna skal møtes på en god måte.<br />
Intensiv praksis og veiledning vektlegges. Opplæring<br />
i NICHD omfatter teoretisk kunnskap om hukommelse,<br />
suggesjon og utvikling. Deretter gjennomgås<br />
protokollen i detalj og bakgrunnen for strukturen<br />
og formatet forklares. Videoer vises for å demonstrere<br />
bruken. Deretter følger en praksisperiode hvor<br />
protokollen benyttes i rollespill med scenarioer av<br />
økende kompleksitet. Rollespillet filmes, gjennomgås,<br />
evalueres og diskuteres i grupper. Det anbefales at<br />
intervjuer får skriftlig tilbakemelding for hvert intervju.<br />
Tilbakemeldingene skal hjelpe intervjuere til å bli<br />
bedre og mer kompetente i bruken av protokollen. Det<br />
understrekes at det er viktig at intervjuere som bruker<br />
protokollen får vedvarende veiledning og tilbakemelding,<br />
også etter at kurset er ferdig [11, 23]. Protokollen,<br />
sammen med oppfølgende veiledning og trening,<br />
brukes universelt i Israel, med god erfaring.<br />
3.1.6 The Ten-Step interview<br />
The Ten-Step interview [95] er en modifisert og<br />
forenklet versjon av NICHD protokollen. På grunnlag av<br />
forskning som viste at barn kunne overbruke responser<br />
de blir fortalt er akseptable (som «jeg vet ikke»), inkluderer<br />
Ten-Step intervjuet et kontra-eksempel for hver<br />
instruksjon. For eksempel, som respons på intervjuers<br />
spørsmål «hva heter hunden min?», forteller man<br />
barnet at et annet svar enn «jeg vet ikke», kan være<br />
«har du en hund?». Protokollen vektlegger også at<br />
barnet skal love å fortelle sannheten, noe som har vist<br />
seg å øke ærligheten.<br />
3.1.7 The Narrative Elaboration Technique<br />
The Narrative Elaboration Technique (NET) ble<br />
utviklet av Karen Saywitz og hennes kollegaer [96] for<br />
å hjelpe barn med å gjenfortelle tidligere opplevelser.<br />
NET er ikke en fullstendig intervjuprotokoll, men en<br />
teknikk som kan inkorporeres i standardprotokoller<br />
for barneintervju. Teknikken innebærer å bruke kort<br />
med visuelle ledetråder som skal minne barna på<br />
hva de skal snakke om. Ledetrådene representerer<br />
fem kategorier for gjenfortelling (Hvem?, Hvor?, Hva<br />
skjedde?, Hva ble sagt?, Hva ble følt?). Barna øver<br />
seg først ved å snakke om nøytrale opplevelser, og<br />
får tilbakemeldinger om hvilken informasjon som<br />
er etterspurt. Teknikken tar spesielt hensyn til barns<br />
kognitive begrensninger. Førskolebarn og barn som er<br />
forsinket utviklingsmessig vil ha mer nytte av kortene<br />
enn eldre barn. Men NET kan også være nyttig for eldre<br />
barn (8-9 år) dersom det har gått lang tid fra hendelsen<br />
til intervjuet. NET-teknikken er senere utvidet til en fullstendig<br />
intervjuprotokoll (The developmental narrative<br />
elaboration interview) med spesielt fokus på å<br />
tilby barna støtte tilpasset den enkeltes utviklingsnivå.<br />
Protokollen beskriver et intervju med tre faser og gir<br />
eksempler [97].<br />
Laboratoriestudier har vist at komponenter av NET<br />
hjelper barn til å <strong>rapport</strong>ere mer fullstendig og med<br />
flere relevante detaljer uten å øke andelen feilaktig<br />
informasjon [96]. Noen studier har vist at man også<br />
kan oppnå samme resultat uten å bruke kort, ved å<br />
gi verbale ledetråder for tilsvarende kategorier. Mer<br />
forskning er nødvendig. I de fleste studier har barna<br />
Rapport <strong>2015</strong>:4 • Folkehelseinstituttet 33