rapport 2015:4
641aa6d88d
641aa6d88d
Create successful ePaper yourself
Turn your PDF publications into a flip-book with our unique Google optimized e-Paper software.
arnets svar på forskjellige måter for å finne ut hva det<br />
egentlig mente [33].<br />
Mange kan oppleve det som nødvendig å benytte<br />
seg av lukkede spørsmål i møte med de yngste barna<br />
[11]. Små barn kan være vanskelige å få i tale og har<br />
større problemer med å respondere på åpne spørsmål.<br />
Men dette er også de barna som er mest sårbare for å<br />
villedes av gjenkjennings-spørsmål. Barn er ikke vant<br />
med å svare på åpne spørsmål. Dersom barnet i<br />
forkant blir gitt trening og veiledning i fri fortelling<br />
vil også små barn gi mer utfyllende responser i<br />
påfølgende spørsmål [27, 52]. Gjennom denne<br />
treningen blir barnet kjent med åpne spørsmål og<br />
teknikker som blir brukt senere, den voksne blir kjent<br />
med detaljnivået barnet forteller på og hvor komplisert<br />
språk som brukes (hvor lange setninger, grammatikk)<br />
[53]. Det er likevel noen som mener at noen barn har<br />
behov for mer spesifikke spørsmål, spesielt i starten<br />
[50]. Dette krever mindre verbale evner og vil få barnet<br />
til å slappe av og til å bli engasjert. Ønsket er likevel at<br />
barnet skal snakke mer enn den voksne.<br />
2.3 Skap en god relasjon med barnet<br />
i passende omgivelser<br />
Et prinsipp som ofte blir understreket er at det er viktig<br />
å etablere tillit hos barnet, få barnet til å slappe av og<br />
føle seg trygt. Å møte en fremmed i en ukjent situasjon<br />
kan være skummelt og den voksnes evne til å skape en<br />
god relasjon med barnet er veldig viktig for samtalens<br />
forløp, spesielt dersom fokuset i samtalen er knyttet til<br />
emosjonelle temaer [41]. Barn kan være sensitive for<br />
kjønn, størrelse, form, farge, alder, utseende, språk og<br />
etnisitet hos den voksne [54]. Det å skape en relasjon<br />
med barnet defineres og omtales på forskjellige måter<br />
avhengig av tilnærming. Mange påpeker viktigheten<br />
av å skape en nær forbindelse (build <strong>rapport</strong>) [13,<br />
23, 50, 55-58]. Dette handler om å «være på samme<br />
bølgelengde», at språk, kroppsspråk og øyekontakt<br />
tilpasses det enkelte barnet - at barnet og den voksne<br />
forstår den andres tanker og følelser og kommuniserer<br />
bra. Det påpekes at forbindelsen bør knyttes tidlig i<br />
samtalen. Det finnes likevel få vitenskapelige data som<br />
sier noe om hva som er de beste metodene for å bygge<br />
denne relasjonen. Det finnes heller ikke empiriske<br />
data på hvilke betingelser som har positiv eller negativ<br />
effekt på relasjonen [20]. På tross av dette understreker<br />
flere metoder verdien av å invitere barnet til å snakke<br />
fritt om nøytrale, dagligdagse temaer i starten av intervjuet<br />
for å skape en god relasjon [13]. Disse temaene<br />
kan handle om noe barna liker godt, om skole eller<br />
venner. Barnet bør få snakke om noe som er viktig for<br />
dem. Noen påpeker at denne første delen kan dreie<br />
seg rundt et bilde eller fotografi som barnet har hatt<br />
med seg [59]. Eventuelt kan barnet starte med å tegne<br />
et bilde og snakke om dette [60]. }. En annen måte å bli<br />
kjent med barnet på, er for eksempel gjennom å leke<br />
eller lese litt før intervjuet begynner [33, 61]. Andre<br />
tips kan være å få informasjon fra foreldre i forkant om<br />
hvordan barnet foretrekker å samhandle, hva de mener<br />
kan få barnet til å slappe av i situasjonen eller å møte<br />
barnet i forkant for å bli litt kjent [50].<br />
I terapeutiske samtaler er det en generell enighet om<br />
at arbeidsallianse er en sentral faktor [62]. Begrepet<br />
arbeidsallianse referer til etableringen av et emosjonelt<br />
bånd mellom terapeut og klient og omfatter forhandlinger<br />
rundt hva som skal være formålet med og<br />
fokus for terapien. I familieterapi vil det være multiple<br />
arbeidsallianser med familiemedlemmer som i ulik<br />
grad vil like terapeuten og være enig i terapeutens<br />
fokus. Det å utvikle en felles opplevelse i familien der<br />
man deler forståelsen av hva formål med terapien skal<br />
være har vist seg å være vesentlig. Tre komponenter<br />
vektlegges: et delt mål for terapi, et emosjonelt bånd<br />
mellom terapeut og klient og enighet om virkemidler,<br />
metoder og arbeidsform i terapien. Når barn eller unge<br />
opplever at deres mening betyr noe øker det deres<br />
interesse for å delta. Dette handler i stor grad om at de<br />
temaene som barn og unge ønsker å dele får like stor<br />
oppmerksomhet og engasjement fra terapeuten som<br />
det som kommer fra de voksne, altså at terapeutens<br />
responsivitet retter seg like mye mot de unge som<br />
mot de voksne. Terapeuten kan videre bruke alliansen<br />
med den unge for å fremme endring. Dette krever<br />
en terapeutrolle med stor fleksibilitet og kapasitet til<br />
å tilpasse sin fagkunnskap til den enkelte klients og<br />
families behov.<br />
En av grunnene til at det er essensielt å utvikle en<br />
relasjon preget av tillit, gjensidig respekt og åpenhet<br />
er at en profesjonell samtale mellom en voksen og et<br />
barn har en veldig skjev maktbalanse [63]. Ulik makt og<br />
status kan føre til at barnet føler seg underlegen, føler<br />
plikt til å svare, føler seg bundet til ikke å være fiendtlig<br />
eller kritisk, ikke ønsker å stille spørsmål eller ikke vil<br />
utfordre den voksne [50]. Barnet kan øke sin makt<br />
og kontroll ved å bruke forskjellige strategier, som<br />
for eksempel å tilbakeholde informasjon, gjennom<br />
aggresjon, passivitet, fantasi eller ved å endre tema<br />
[63]. For å unngå at samtalen blir negativt påvirket<br />
av den skjeve maktbalansen bør den voksne tilstrebe<br />
en holdning av likeverd i et møte mellom liten og stor<br />
[61]. For å utjevne maktbalansen har forskere vektlagt<br />
behovet for refleksivitet, responsivitet og metoder<br />
som gir barnet mulighet til selv å sette agendaen for<br />
samtalen og snakke om sitt liv og sine synspunkter<br />
[48]. Etnografer påpeker at balansen kan utjevnes ved<br />
Rapport <strong>2015</strong>:4 • Folkehelseinstituttet 25