Handlingsplan for kalksjøer - Direktoratet for naturforvaltning
Handlingsplan for kalksjøer - Direktoratet for naturforvaltning
Handlingsplan for kalksjøer - Direktoratet for naturforvaltning
You also want an ePaper? Increase the reach of your titles
YUMPU automatically turns print PDFs into web optimized ePapers that Google loves.
RAPPORTDN-rapport 6-2011<strong>Handlingsplan</strong> <strong>for</strong> <strong>kalksjøer</strong>
<strong>Handlingsplan</strong><strong>for</strong> <strong>kalksjøer</strong>DN-rapport 6-2011Utgiver:<strong>Direktoratet</strong> <strong>for</strong> natur<strong>for</strong>valtningDato: Oktober 2011Antall sider: 36Emneord: kalksjø, handlingsplan, utvalgtnaturtype, kransalgeKeywords: calcareous lake, action plan,selected habitat type, stonewortBestilling:<strong>Direktoratet</strong> <strong>for</strong> natur<strong>for</strong>valtning,postboks 5672 Sluppen, 7485 TrondheimTelefon: 73 58 05 00Telefaks: 73 58 05 01www.dirnat.no/publikasjonerRefereres som:<strong>Direktoratet</strong> <strong>for</strong> natur<strong>for</strong>valtning 2011.<strong>Handlingsplan</strong> <strong>for</strong> <strong>kalksjøer</strong>.ISBN (Trykt): 978-82-7072-980-7ISBN (PDF): 978-82-7072-979-1ISSN (Trykt): 0801-6119ISSN (PDF): 1890-761XLayout: Guri Jermstad ASForside:Smaltaggkrans i Vassjøtjern på Lunner.Foto: Ola HeggeEKSTRAKT:<strong>Handlingsplan</strong>en omfatter alle innsjøermed kalsiuminnhold større eller lik 20 mg/l.Etter <strong>for</strong>skrift om utvalgte naturtyper erinnsjøer med kalsiuminnhold større ellerlik 20 mg/l og med <strong>for</strong>ekomst av minsten av de følgende artene; rødkrans (Charatomentosa), smaltaggkrans (C. rudis), hårpiggkrans(C. polyacantha), stinkkrans (C.vulgaris), knippe bustkrans (C. curta), gråkrans(C. contraria), blanktjønnaks (Potamogetonlucens), sliretjønnaks (Stuckenia vaginata),vasskrans (Zannichellia palustris) eller andretruede kalkkrevende plante- eller dyrearter”Utvalgt naturtype” etter naturmangfoldlovens§ 52.Naturtypen <strong>kalksjøer</strong> er levested <strong>for</strong> relativtmange truede og sårbare arter. Flere avdisse er svært kalkkrevende og har sinutbredelse sterkt begrenset til slike sjøer.Spesielt er de fleste av Charaartene sterktkalkkrevende. I deler av landet ligger mangeav kalksjøene i kulturlandskap med stornæringssaltavrenning. Overgjødsling erder<strong>for</strong> en hovedtrussel mot mange <strong>kalksjøer</strong>og artene i disse.Målsetningen med handlingsplanen er åsikre miljø<strong>for</strong>holdene i norske <strong>kalksjøer</strong> slikat artsmangfoldet kan ivaretas så nært opptil det naturlige som mulig. Det skal leggesen særlig vekt på de <strong>kalksjøer</strong> som har størstinnslag av truede og sårbare arter som eravhengige av naturtypen.ABSTRACT:This action plan includes all lakes with acalcium content of at least 20 mg/l. Lakeswith calsium content of at least 20 mg/l andoccurrence of at least one of the followingspecies: coral stonewort (Chara tomentosa),rugged stonewort (C. rudis), hedgehog stonewort(C. polyacantha), common stonewort(C. vulgaris), lesser bearded stonewort (C.curta), opposite stonewort (C. contraria),shining pondweed (Potamogeton lucens),sheathed pondweed (Stuckenia vaginata),horned pondweed (Zannichellia palustris) orother threathened lime demanding plant oranimal species are given status of “selectedhabitat types” through a new regulationfollowing the Nature Diversity Act § 52.The habitat type calcareous lakes, is habitat<strong>for</strong> a relatively high number of threatenedand vulnerable species. Several of theserequire very calcium-rich water, and thedistribution of these species are strictlylimited to this type of lakes. Most speciesof the genus Chara have especially highcalcium requirements. In certain parts of thecountry, several of the calcareous lakes aresituated in agricultural areas with extensivedischarge of nutrients to the water. Thus,eutrophication is one of the main threats toseveral calcareous lakes and species whichmake them their habitat.The goal of the action plan is to securethat environmental conditions in Norwegiancalcareous lakes are adequate to maintainthe level of species diversity at a level asclose to natural as possible. Special attentionshould be given to those lakes whichcontain the strongest element of threatenedand vulnerable species which depend uponthis type of habitat.2
InnholdSammendrag .................................................................................................................................................................................. 5Summary .......................................................................................................................................................................................... 61 Innledning................................................................................................................................................................................... 71.1 Bakgrunn ............................................................................................................................................................................ 71.2 <strong>Handlingsplan</strong>ens målsetning ..................................................................................................................................... 72 Kalksjøer ..................................................................................................................................................................................... 72.1 Definisjon ........................................................................................................................................................................... 72.2 Beskrivelse av naturtypen ............................................................................................................................................ 82.3 Utbredelse i Norge ......................................................................................................................................................... 82.4 Beskyttelse og vern ......................................................................................................................................................113 Viktige artsgrupper i naturtypen ...................................................................................................................................153.1 Botaniske grupper ........................................................................................................................................................153.1.1 Kransalger ...........................................................................................................................................................153.1.2 Karplanter ...........................................................................................................................................................163.1.3 Andre grupper ....................................................................................................................................................183.2 Zoologiske grupper .......................................................................................................................................................183.3 Fokusarter i kalksjøene ...............................................................................................................................................194 Ulike typer <strong>kalksjøer</strong> ............................................................................................................................................................204.1 Kransalgesjøer (Chara-sjøer) (E0701) ...................................................................................................................204.2 Kalkrike tjønnaks- sjøer (E0702) .............................................................................................................................224.3 Humusrik kalksjø (E0703) (ny) ..................................................................................................................................234.4 Vegetasjonsfrie <strong>kalksjøer</strong> (E0704) (ny) ..................................................................................................................245 Påvirkningsfaktorer .............................................................................................................................................................255.1 Eutrofiering .....................................................................................................................................................................255.2 Fremmede arter .............................................................................................................................................................255.3 Tilgroing helofytter.......................................................................................................................................................265.4 Arealendringer................................................................................................................................................................265.5 Klima .................................................................................................................................................................................266 Mål ..............................................................................................................................................................................................266.1 Hovedmål .........................................................................................................................................................................266.2 Kunnskapshull .................................................................................................................................................................266.3 Forslag til konkrete mål ..............................................................................................................................................276.3.1 Kortsiktige mål ..................................................................................................................................................276.3.2 Langsiktige mål ................................................................................................................................................277 Tiltak ..........................................................................................................................................................................................277.1 Iverksatte tiltak ..............................................................................................................................................................277.2 Prioriterte tiltak (2010 – 2016) ............................................................................................................................... 277.2.1 Kartlegging av naturtypen og viktige arter .............................................................................................277.2.2 Truede arters miljøkrav ..................................................................................................................................287.2.3 Trusselfaktorer og samordning med vanndirektivet ............................................................................287.2.4 Beskyttelse og vern .........................................................................................................................................307.2.5 In<strong>for</strong>masjon ........................................................................................................................................................317.2.6 Data og datalagring ........................................................................................................................................317.3 Framdrift og kostnader ...............................................................................................................................................318 Litteratur ..................................................................................................................................................................................324
Sammendrag<strong>Handlingsplan</strong>en omfatter alle innsjøer med kalsiuminnholdstørre eller lik 20 mg/l. Etter <strong>for</strong>skrift omutvalgte naturtyper er innsjøer med kalsium innholdstørre eller lik 20 mg/l og med <strong>for</strong>ekomst av minst enav de følgende artene; rødkrans (Chara tomentosa),smaltaggkrans (C. rudis), hårpiggkrans (C. polyacantha),stinkkrans (C. vulgaris), knippebustkrans(C. curta), gråkrans (C. contraria), blanktjønnaks(Potamogeton lucens), sliretjønnaks (Stuckenia vaginata),vasskrans (Zannichellia palustris) eller andretruede kalkkrevende plante- eller dyrearter ”Utvalgtnaturtype” etter naturmangfoldlovens § 52.Naturtypen <strong>kalksjøer</strong> er levested <strong>for</strong> relativt mangetruede og sårbare arter. Flere av disse er sværtkalkkrevende og har sin utbredelse sterkt begrensettil slike sjøer. Spesielt er de fleste av Chara-artenesterkt kalkkrevende. I deler av landet ligger mangeav kalksjøene i kulturlandskap med stor næringssaltavrenning.Overgjødsling er der<strong>for</strong> en hovedtrusselmot mange <strong>kalksjøer</strong> og artene i disse.Målsetningen med handlingsplanen er å sikre miljø<strong>for</strong>holdenei norske <strong>kalksjøer</strong> slik at artsmangfoldetkan ivaretas så nært opp til det naturlige som mulig.Det skal legges en særlig vekt på de <strong>kalksjøer</strong> somhar størst innslag av truede og sårbare arter somer avhengige av naturtypen.For å nå målsetningen vil det i handlingsplan periodenbli lagt vekt på å framskaffe oversikt over <strong>for</strong>ekomsterog tilstand <strong>for</strong> <strong>kalksjøer</strong> og <strong>for</strong>ekomsterav rødlistede arter knyttet til disse, samt å utviklekunnskap om deres miljøkrav.Følgende kortsiktige mål skal nås i planperioden:• det skal <strong>for</strong>eligge en god oversikt over naturtypensutbredelse i Norge• det skal <strong>for</strong>eligge en god oversikt over utbredelsenav viktige arter knyttet til naturtypen• miljøkravene til fokusartene skal være klarlagt oggjort lett tilgjengelig• økologisk tilstand og trusselfaktorer <strong>for</strong> viktige<strong>kalksjøer</strong> og bestander av fokusarter i disse skalvære identifisert• det skal være <strong>for</strong>etatt en vurdering av hvilke <strong>kalksjøer</strong>som er aktuelle <strong>for</strong> vern etter naturmangfoldlovenog arter knyttet til <strong>kalksjøer</strong> som er aktuellesom ”prioriterte arter” (jf naturmangfoldlovens §23)• det skal være etablert en basisovervåking i etutvalg <strong>kalksjøer</strong><strong>Handlingsplan</strong>ens langsiktige målsetning er at dennekunnskapen skal bli lagt til grunn <strong>for</strong> en løpende <strong>for</strong>valtningsplanleggingi henhold til vann<strong>for</strong>skriften ogi henhold til annet lovverk som ivaretar miljøkravenetil kalksjøene og truede og sårbare arter knyttettil naturtypen. <strong>Handlingsplan</strong>en tar også sikte påå bidra til planlegging av konkrete tiltak og i noengrad også til finansieringen av nødvendige tiltak ienkelte lokaliteter. Arbeidet med å sikre tilstrekkeliggod vannkvalitet i <strong>kalksjøer</strong> vil imidlertid i defleste tilfeller kreve tiltak innen flere sektorer, ogtiltakene vil ofte være både kompliserte og langtmer kostnadskrevende enn hva som kan dekkesinnen<strong>for</strong> handlingsplanens budsjett. Dette gjør detnaturlig at hovedtyngden av de miljø<strong>for</strong>bedrendetiltak som er nødvendige må utredes, gjennomføresog bekostes av de sektorer som er ansvarlige <strong>for</strong>påvirkningen gjennom sitt arbeid med gjennomføringenav vanndirektivet.5
1 Innledning1.1 BakgrunnDenne handlingsplanen omfatter <strong>kalksjøer</strong>, med særligvekt på kransalgesjøene, og er et ledd i arbeidetmed å stanse tap av biologisk mangfold.Kalksjøer, særlig kransalgesjøene, er en sjeldennaturtype i Norge. De er svært sårbare over<strong>for</strong> inngrepog <strong>for</strong>urensning (særlig tilsig fra jordbruket),og flere av lokalitetene er trolig ødelagte og kransalgeneer <strong>for</strong>svunnet. Bare et fåtall kransalgesjøerer vernet, og oppfølging og skjøtselsplaner mangler.Miljø<strong>for</strong>bedrende og opprettholdende tiltak i vassdragstår sentralt i de <strong>for</strong>valtnings- og tiltaksplanersom utarbeides som ett ledd i gjennomføringenav EUs vannrammedirektiv. Det er der<strong>for</strong> naturligat mange av de tiltak som må gjennomføres<strong>for</strong> å ivareta kalksjøene samordnes gjennom planleggingenetter vann<strong>for</strong>skriften. Det er der<strong>for</strong> <strong>for</strong>eslåttat handlingsplanperioden <strong>for</strong> <strong>kalksjøer</strong> varerfram til og med 2016 som er første år i den førstelandsdekkende planperioden etter vann<strong>for</strong>skriften.Den <strong>for</strong>eliggende handlingsplanen omfatter <strong>kalksjøer</strong>.Som et ledd i utarbeidelsen av <strong>for</strong>slaget til<strong>for</strong>valtningsplan valgte man også å utarbeide faktaark<strong>for</strong> de kransalgene som er knyttet til <strong>kalksjøer</strong>.Det understrekes at også de fleste av de øvrigekransalgene i Norge, både de som lever i kalkfattigferskvann og i brakkvann, er rødlistede. Når disseikke er nærmere omtalt i handlingsplanen skyldesdet at de ikke er knyttet til naturtypen <strong>kalksjøer</strong> ogikke at deres behov <strong>for</strong> beskyttelse er vurdert sommindre viktig.1.2 <strong>Handlingsplan</strong>ensmålsetningMålsetningen med handlingsplanen er å sikre miljø<strong>for</strong>holdenei norske <strong>kalksjøer</strong> slik at artsmangfoldetkan ivaretas så nært opp til det naturlige som mulig.Det skal legges en særlig vekt på de <strong>kalksjøer</strong> somhar størst innslag av truede og sårbare arter somer avhengige av naturtypen.2 Kalksjøer2.1 DefinisjonKalksjøer er kalkrike innsjøer med høyt kalsiuminnhold. Hvor man setter grensa mellom kalkrikeog mindre kalkrike innsjøer varierer noe. I dennehandlingsplanen har vi inkludert de innsjøene hvorvannmassene har et kalsiuminnhold større eller lik20 mg Ca/l. Dette er samme grense som er bruktved typifisering av vann<strong>for</strong>ekomster (jfr. www.vannportalen.no). Frognertjernet i Hedmark er regnetsom Norges mest kalkrike innsjø (Økland & Økland1998), med kalsiuminnhold på 156 mg/l (Løvik m.fl.2008). Størrelsen på kalksjøene kan variere mye, frasmå pytter til store innsjøer. Blant kalksjøene finnesbåde klare og humusrike innsjøer. De humusrikeinnsjøene har farge på mer enn 30 mg Pt/l ellertotal organisk karbon (TOC) over 5 mg/l (se www.vannportalen.no). Disse innsjøene er ofte omgittav myr og har et svakt dystroft preg. For å ivaretatruede arter med særlig sterk tilknytning til <strong>kalksjøer</strong>,vil handlingsplanen omfatte alle innsjøer med<strong>for</strong>ekomster av noen utvalgte truede og sårbareplantearter som er sterkt knyttet til naturtypen, selvom innsjøenes kalsiuminnhold skulle være i underkantav 20 mg Ca/l. Disse artene er krans algenerødkrans (Chara tomentosa), smaltaggkrans (C. rudis),hårpiggkrans (C. polyacantha), stinkkrans (C. vulgaris),knippebustkrans (C. curta) og gråkrans (C. contraria)og karplantene blanktjønnaks (Potamogeton lucens),sliretjønnaks (Stuckenia vaginata) og vasskrans (Zannichelliapalustris).Kransalgesjøer (Chara-sjøer) er kalkrike innsjøer ogtjern som har svært rik vegetasjon av kransalger avslekten Chara og lite andre vannplanter (Almqvist1929, Langangen 2007). Plantene er ofte kraftigkalkinkrustert. I Natura 2000 inngår kalksjøene itypen ”3140 Kalkrike, oligotrofe-mesotrofe innsjøermed kransalger” (Fremstad 2002). Blindow ogLangangen (1995) beskriver flere overgangs<strong>for</strong>mermellom innsjøtyper, deriblant de humusrike kransalgesjøene.Denne innsjøtypen er meget sjelden iNorge, og dertil dårlig undersøkt (Langangen 2003).7
2.2 Beskrivelse av naturtypenDe aller fleste <strong>kalksjøer</strong> i Norge er <strong>for</strong>holdsvis små,med små nedbørfelt og ofte lang oppholdstid. InnsjøeneJarenvatn, Vassjøtjern og Mæna på Hadelander eksempler på store og middels store <strong>kalksjøer</strong>.De har innsjøarealer på henholdsvis 1.69, 0.48 og0.34 km 2 , og teoretisk oppholdstid av vannmassenepå 6, 20 og 43 mnd (Strøm 1942). Jarenvatn er denklart største kalksjøen på Hadeland, mens de flestekalksjøene i området er mindre enn 0.2 km 2 .Mange av de kalkrike vann<strong>for</strong>ekomstene i Norge ertjern og dammer, som ofte er betydelig påvirket avkalkrikt grunnvann. De hydrologiske <strong>for</strong>holdene <strong>for</strong>hver enkelt vann<strong>for</strong>ekomst har betydning <strong>for</strong> hvorfølsom den er <strong>for</strong> påvirkninger fra menneskeligeaktiviteter i nedbørfeltet, og derved hvordan denbør <strong>for</strong>valtes.Det høye kalsiuminnholdet gir disse innsjøene ensæregen vannkjemi. De viktigste <strong>for</strong>hold <strong>for</strong> detbiologiske livet er knyttet til karbonsyklusen i vann.Kalsium finnes som kalsiumkarbonat (CaCO 3 ) i berggrunnog jordsmonn. Når karbondikoksyd, CO 2 , løses ivann dannes en svak syre (karbonsyre H 2 CO 3 ). Dennesyra løser opp kalsiumkarbonat og danner kalsiumbikarbonat,Ca (HCO 3 ) 2 , og det oppstår en likevektmellom konsentrasjonene av de ulike <strong>for</strong>bindelsenesom deltar i denne kjemiske prosessen. Dersomdet skal løses mer kalsium må konsentrasjonen avCO 2 øke, dvs. det må være såkalt ”aggressivt” CO 2tilstede. Økte tilførsler av CO 2 kan komme fra biologisknedbrytning av organisk materiale (i de dyperevannlagene og på bunnen av innsjøen). Forbruk avCO 2 i fotosyntesen fører til redusert konsentra sjonenav CO 2 i vannet og utfelling av kalsiumkarbonat.I kalkrike innsjøer ses utfellingen som gråhvitepartikler på vannplantenes blad og i strandsona.I de mest kalkrike innsjøene vil det i sommer periodenmed aktiv fotosyntese og lagdeling av innsjøen<strong>for</strong>egå en betydelig utfelling av kalsiumkarbonat.Utfelte kalsiumkarbonatpartikler synker nedover ivannsøylen. Særlig på grunne områder dannes detet bunnsediment bestående av disse utfel lingene(kalkmergel). På større dyp er konsentrasjonenav ”aggressivt” CO 2 høy pga større nedbrytningsaktivitet.Dette kan igjen løse opp kalkpartiklene, ogdet er der<strong>for</strong> ikke tilsvarende mengder kalkmergelpå dypere vann.Utfelling av kalkpartikler medfører en samtidigfelling av fos<strong>for</strong>, som kalsium<strong>for</strong>bindelser eller merløselig adsorbert til partikler. Fos<strong>for</strong>konsentrasjoneni de øvre vannlagene reduseres, men vil løses igjenpå dypere vann hvor konsentrasjonen av CO 2 erhøyere. Kalkrike innsjøer har der<strong>for</strong> naturlig laverefos<strong>for</strong>konsentrasjon i overflaten og høyere konsentrasjoni bunnlagene i <strong>for</strong>hold til kalkfattige innsjøermed tilsvarende næringsstatus (se f eks. Reinsborg1952, Mjelde og Bækken 2009). I kalkrike innsjøerreduseres altså fos<strong>for</strong> i overflatevannet naturligved felling. Det frigjorte fos<strong>for</strong>et på dypere vannkan komme inn igjen i biologisk sirkulasjon, dels veden ”erosjon” mellom det produktive, fos<strong>for</strong> fattigeøvre vannlaget og underliggende fos<strong>for</strong>rike vannlageti sommersesongen, men først og fremst vedfullsirkula sjon av vannmassene, særlig på våren.Dette kan medføre en kraftig algeoppblomstringom våren.Bunnsubstrat av kalkmergel eller kalkgytje, er oftesvært løst, noe som gir lite feste til vannplanter.Sedimentet er ofte oksygenfattig eller oksygenfritt,noe som skaper problemer <strong>for</strong> de artene som taropp oksygen gjennom røttene, f.eks. isoetidene, og<strong>for</strong> bunnlevende dyr. Det antas at dette er en viktigårsak til at artsantallet i de mest kalkrike innsjøeneer lavt. Videre undersøkelser rundt dette er imidlertidpåkrevd.I typifiseringen av naturtyper i Norge (NiN) er <strong>kalksjøer</strong>egen enhet under ”Innsjø” på nivået ”Landskapsdel”.2.3 Utbredelse i NorgeBerggrunnen i Norge er dominert av harde bergartersom avgir lite ioner til vann. De fleste norskeinnsjøene har der<strong>for</strong> generelt lavt innhold av bl.a.kalsium og bikarbonat. En undersøkelse av 1500norske innsjøer viste et midlere kalsiuminnhold på1.07 mg Ca/l <strong>for</strong> hele landet, med høyeste verdier<strong>for</strong> Østlandet og Nord-Norge (Skjelkvåle m.fl. 1995).Andre nordeuropeiske land har langt høyere innholdav både kalsium, næring og humus. Kalkrike innsjøerer altså vanligere i andre nordeuropeiske land, menlite påvirkete <strong>kalksjøer</strong> antas i dag å være sværtsjeldne i resten av Europa.En sammenstilling av NIVAs kjemidata og berggrunnskart<strong>for</strong> Norge viser at de mest kalkrikeinn sjøene (> 40 mg Ca/l) finnes på sedimentærebergarter, særlig kalkstein/skifer/mergelstein,sandstein/-skifer, sandstein og kalkstein/dolomitt.8
Innsjøer med registrert kalkinnholdCa-verdier [mg/L]>4020 - 40
KransalgeobservasjonerGruppe 1 og 2Gruppe 2Gruppe 1Ikke funnetGruppe 1: Gruppe 2:Chara asperaC. virgataC. globularisC. vulgarisC. strigosaC. contrariaChara intermediaC. tomentosaC. hispidaC. rudisC. polyacanthaFigur 1b. Registrert <strong>for</strong>ekomst av kransalgesjøer i Norge. Basert på data fra Anders Langangen, samt NIVAsvannbotaniske data.10
Innsjøer med noe lavere kalsiuminnhold (20-40mg Ca/l) er vanlige på skifer/sandstein/kalkstein,glimmer skifer/kalksilikatgneis, marmor og dolomitt(se figur 1a). Innen<strong>for</strong> de ulike bergartstypene er detimidlertid variasjoner i innsjøenes kalsiuminnhold,sannsynligvis av ulike årsaker. I tillegg vet vi at skjellsandavleiringerog områder med marin leire også giropphav til kalkrike innsjøer. Foruten Oslofeltet er detstore arealer med kalkrik berggrunn i Nord-Norge ogTrøndelag, samt i indre deler av Hedmark og Oppland(figur 1a). De mest kalkrike innsjøene (Ca >40 mg/l)er registrert i Østlandsområdet (først og fremst iOppland, Oslo-Akershus, Buskerud og Hedmark),men er også vanlige i Nordland og Troms. For øvrigfinnes <strong>kalksjøer</strong> (>20 mg Ca/l) på Øst landet, i Nord-Norge og Trøndelag, samt Hedmark og Oppland.Kalksjøene i Agder og Rogaland er sannsynligvis iområder med marin leire og skjellsand.Det er viktig å være oppmerksom på at kartet (figur1a) <strong>for</strong>eløpig bare er basert på data fra NIVA ogder<strong>for</strong> kan være ufullstendig i visse regioner. I dettedatamaterialet er det f.eks. ikke registrert <strong>kalksjøer</strong>i Møre og Romsdal og Sogn og Fjordane. Her erdet imidlertid registrert innsjøer med Chara-arter(Jordal og Gjul 2004).Kransalgesjøer finnes svært spredt i hele landet(se figur 1b), men best utviklet på kalkstein ogkam bro-silur-bergarter på Østlandet (Hadeland,Ringe rike og Skrim), i Salten-Ofoten (Helgeland,Hattfjelldal, Tjeldsund-Evenes) og i Porsanger(Børselv) i Finnmark. Blanding mellom Pota mogetonogChara-sjøer er vanligst i Nord-Norge og i Trøndelag.Store områder med antatt kalkrike innsjøer erikke undersøkt verken mht. biologi eller vannkjemi.Dette gjelder særlig de nordligste fylkene, men ogsåTrøndelag og deler av Hedmark og Oppland (figur1a).2.4 Beskyttelse og vernVegetasjonstypen kransalgesjøbunn er ifølge Fremstadog Moen (2001) sterkt truet (EN). Kalksjøerer en sjelden naturtype i Norge og er en av de 11naturtypene i ferskvann som skal prioriteres medhensyn til biologisk mangfoldkartlegging (DN 2007).Dette er i liten grad gjort (se kap.6).VernHensynet til kransalgesjøer har i liten grad værtbakgrunn <strong>for</strong> vern etter naturvernloven (Thorsen &Teien 2007), men flere <strong>kalksjøer</strong> inngår i områdersom er vernet av andre årsaker, f.eks. våtmark ogmyr. Totalt 41 <strong>kalksjøer</strong> inngår helt eller delvis iulike verneområder (tabell 1, figur 2). Av disse kan14 regnes som kransalgesjøer (med <strong>for</strong>ekomst aven eller flere store kransalgearter). I tillegg kommer18 <strong>kalksjøer</strong> med en eller flere av de små kransalgeartene.Noen av disse vil kunne karakteriseressom kransalgesjøer.Utvalgt naturtypeI <strong>for</strong>skrift av 13.05.11 om utvalgte naturtyper (sehttp://lovdata.no/<strong>for</strong>/sf/md/td-20110513-0512-0.html) er innsjøer med kalsiuminnhold større ellerlik 20 mg/l og med <strong>for</strong>ekomst av minst en av defølgende artene; rødkrans (Chara tomentosa), smaltaggkrans(C. rudis), hårpiggkrans (C. polyacantha),stinkkrans (C. vulgaris), knippebustkrans (C. curta),gråkrans (C. contraria), blanktjønnaks (Potamogetonlucens), sliretjønnaks (Stuckenia vaginata),vasskrans (Zannichellia palustris) eller andre truedekalk krevende plante- eller dyrearter ”utvalgt naturtype”.Kjente <strong>for</strong>ekomster av slike <strong>kalksjøer</strong> framgårav figur 3. Utvelgelse medfører det at det skal tasspesielle hensyn til denne naturtypen i <strong>for</strong>valtningog planlegging. Ved alle beslutninger etter plan- ogbygningsloven, sektorlover eller naturmangfoldlovensom kan berører <strong>for</strong>ekomster av utvalgte naturtyper,skal det tas særskilt hensyn til naturtypen(jf naturmangfoldlovens § 53). For jordbruks- ogskogbrukstiltak som berører <strong>for</strong>ekomster av utvalgtenaturtyper er det meldeplikt til kommunen, selv <strong>for</strong>tiltak som ikke krever tillatelse (Naturmangfoldlovens§§ 54 og 55). Finner kommunen at et slikt tiltak kanmedføre <strong>for</strong>ringelse av naturtypens utbredelse og<strong>for</strong>ekomstens økologiske tilstand kan kommunennekte tiltaket eller gi pålegg om hvordan tiltaket skalutføres. Kommunens frist <strong>for</strong> å gi tilbakemelding påmelding om slike tiltak er 3 uker. Tiltaket kan ikkeiverksettes før tilbakemelding er gitt.11
Tabell 1. Kalksjøer som inngår helt eller delvis i verneområder (kransalger: 1=små arter, 2=store arter, 3=beggegruppene, se <strong>for</strong> øvrig ytterligere <strong>for</strong>klaring i figur 1b).Fylke Innsjø Verneområdenavn Verne<strong>for</strong>m Verneår KransalgerAK Dagsjøen Elstad landskapsvernområde 1999 0AK Danielsetertjern Elstad landskapsvernområde 1999 1AK Hersjøen Elstad landskapsvernområde 1999 0AK Mjøntjern Elstad landskapsvernområde 1999 0AK Nordbytjern Nordbytjern landskapsvernområde 1999 1AK Spiradammen Løkeneshalvøya landskapsvernområde 2008 1AK Transjøen Elstad landskapsvernområde 1999 3AK Vesletjern Elstad landskapsvernområde 1999 0BU Gullerudtjernet Gullerudtjern naturreservat 2002 3BU Lille Mysutjernet Mysutjernene naturreservat 1992 3BU Rosstjern Rosstjern naturreservat 1992 2BU Store Mysutjernet Mysutjernene naturreservat 1992 3BU Ultveitvannet Ultvedttjern naturreservat 1986 3NO Altervatn Altervatn naturreservat 1983 0NO Kjerkevatnet Kjerkvatnet naturreservat 1997 1NO Kjerkhaugvatn Nautå naturreservat 1997 1NO Langvatn Nautå naturreservat 1997 1NO Lavangsvatnet Kjerkvatnet naturreservat 1997 1NO Motjørna Børgefjell/Byrkije nasjonalpark 2003 1NO Nautåvatn Nautå naturreservat 1997 3NO Skjelstadmela Skjelstad naturreservat 2002 1NO Sommarvatn Myrvatn naturreservat 1995 1NO Sommarvatnet Sommervatnet naturreservat 1997 0NO Storvatn (Dønna) Altervatn naturreservat 1983 1NO Svanevatnet Nautå naturreservat 1997 3NO Sveavatnet Kjellerhaugvatnet naturreservat 1997 1NT Kaldvatnet Kaldvassmyra naturreservat 1984 2OP Hovstjernet Hovstjern naturreservat 1990 0OP Jarenvatn Jarenvatnet naturreservat 1990 1OS Blankvann Karussputten naturreservat 1995 1RO Smokkevatn Smokkevatnet naturreservat 1996 0RO Stokkelandsvatn Stokkalandsvatnet dyrefredningsområde 1996 1RO Søylandsvatn Søylandsvatnet naturreservat 1996 0TE Tjern Langøya Langøya landskapsvernområde 2006 1TE Øvre dam Brevik Dammane landskapsvernområde 1990 1TR Tennevatnet Brannmyra naturreservat 1983 1TR Tennvatnet Tennvatn naturreservat 1995 3VE Kinnhalvøya Kinnhalvøya naturreservat 2006 2VE Mostranda Moutmarka naturreservat 2006 3ØS Akerøytjernet Ytre Hvaler nasjonalpark 2009 3ØS Asmaløy Ytre Hvaler nasjonalpark 2009 312
Kalksjøer i verneområderVerne<strong>for</strong>mNasjonalparkNaturreservatLandskapsvernområdeDyrefredningsområdeFigur 2. Oversikt over <strong>kalksjøer</strong> som er vernet eller som inngår i større verneområder.13
Utvalgt naturtypeJaNeiFigur 3. Oversikt over <strong>kalksjøer</strong> som har arts<strong>for</strong>ekomster som er utvalgt naturtype etter <strong>for</strong>skrift om utvalgtenaturtyper.14
3 Viktigeartsgrupper inaturtypen3.1 Botaniske grupper3.1.1 KransalgerKransalgene er en relativt homogen gruppe algersom er festet til sedimentet med lange tråd<strong>for</strong>meteutvekster. I nyere litteratur er kransalgene regnetsom egen orden (Charales) under grønnalgene.Ordenen inneholder bare en familie (Characeae), somi Norge har fire slekter (Langangen 2007). Kransalgenefinnes både i ferskvann og brakkvann. I ferskvanner kransalgene representert ved tre slekter;Nitella, Tolypella og Chara. Nitella- og de flesteTolypella-artene, samt noen få Chara-arter, <strong>for</strong>ekommerførst og fremst i lite kalkrike innsjøer ellerbrakkvann. De fleste Chara-artene, samt Tolypellacanadensis er knyttet til kalkrike innsjøer. Plantene erofte sterkt innsatt med kalk og der<strong>for</strong> gråhvite. Deter ofte bare de ferskeste skuddene som er grønne,eller der lokalitetene har noe lavere kalkinnhold.Totalt 14 arter av kransalger er registrert i de norskekalksjøene og de aller fleste av disse er rødlistearter(se tabell 2). Ingen av kransalgene var oppførtpå IUCN sin globale rødliste 2006 eller andreinternasjonale lister, heller ikke fredet i Norge etterNaturvernloven (DN 2006). Flere av artene (Charaaculeolata, C. polyacantha, C. rudis, C. strigosa ogTolypella canadensis) er imidlertid inkludert i densvenske rødlista (www.ArtDatabanken.se).Chara-artene deles ofte inn i store arter (med ekstrabred stengel, > 1 mm) og små arter (med tynnstengel, ca. 0.5 mm). De store artene; C. tomentosa,C. hispida, C. rudis, C. polyacantha og C. aculeolata,<strong>for</strong>ekommer først og fremst på noe dypere vann.Disse artene antas å være særlig utsatt <strong>for</strong> <strong>for</strong>verretvannkvalitet med dårligere lys<strong>for</strong>hold. Desmå artene, C. contraria, C. vulgaris, C. aspera og C.globularis, C. virgata og C. strigosa finnes på gruntvann. Av de små artene er C. contraria og C. asperaofte sterkt kalkinnsatt, mens de øvrige oftest ergrønne (Langangen 2003).Flere av artene, bl.a. de storvokste C. tomentosa, C.aculeolata, C. rudis og C. polyacantha, men også C.contraria, ser ut til å ha sin største <strong>for</strong>ekomst i sværtkalkrike innsjøer (> 40 mg Ca/l), de to førstnevnteutelukkende i slike innsjøer (figur 4). De storvoksteTabell 2. Kransalger i norske kalkrike innsjøer. Rødlistestatus (Kålås m.fl. 2010): CR=kritisk truet, EN=sterkt truet,VU=sårbar og NT=nær truet (Langangen, A. & Mjelde, M. 2010).kortnavn Latinske navn Autor Norske navn RL2010CHAR INT Chara aculeolata (Chara intermedia) Kütz. Piggkrans NTCHAR ASP Chara aspera Deth. ex Willd. Bustkrans NTCHAR CON Chara contraria A. Br. ex Kütz. Gråkrans VUCHAR VIR Chara virgata (C. delicatula) Ag. Skjørkrans -CHAR GLO Chara globularis Thuill. Vanlig kransalge -CHAR HIS Chara hispida L. Bredtaggkrans NTCHAR POL Chara polyacantha A. Br. Hårpiggkrans ENCHAR RUD Chara rudis A.Br. ex Leonh. Smaltaggkrans ENCHAR STR Chara strigosa A. Br. Stivkrans NTCHAR TOM Chara tomentosa L. Rødkrans CRCHAR VUL Chara vulgaris L. Stinkkrans ENCHAR CUR Chara curta Nolte ex Kütz. Knippebustkrans CRTOLY CAN Tolypella canadensis Sawa Polaraglattkrans NTAndre rødlistede kransalger (som ikke er knytta til <strong>kalksjøer</strong>): C. baltica, C. braunii, Lamprothamnium papulosum,Nitella batrachosperma, N. flexilis, N. gracilis, N. mucronata, N. wahlbergiana, N. translucens, T. nidifica og T.normaniana.15
Chara hispida, sammen med de små artene C. aspera,C. vulgaris, C. strigosa, C. virgata og C. globularis,har størst <strong>for</strong>ekomst i noe mindre kalkrike innsjøer.Chara globularis er den vanligste av Chara-arteneog er registrert <strong>for</strong>skjellige innsjøtyper, også i merkalkfattige innsjøer, ned til 3-4 mg Ca/l. Tolypellacanadensis er bare funnet i Nord-Norge, i innsjøermed noe lavere kalsiuminnhold. De fleste av disselokalitetene må imidlertid regnes som klare <strong>kalksjøer</strong>(Langangen, pers.obs.).For flere av kransalgene råder det en viss uenighetom hvilke morfologiske kriterier som skal benyttesved artsavgrensningen, eventuelt vurdering avunderarter. Dessuten kan avgrensningen basert påmorfologiske karaktertrekk <strong>for</strong> enkelte nærståendearter være vanskelig. Her vil det være behov <strong>for</strong>genetiske analyser. Tilsvarende <strong>for</strong>eslås i <strong>Handlingsplan</strong>ene<strong>for</strong> truete kransalger i Sverige (Blindow2009). Her <strong>for</strong>eslår man dessuten et samarbeidmed universitetet i Rostock i Tyskland, som harbygd opp et laboratorium <strong>for</strong> genetisk undersøkelseav kransalger. I Norge er det ved NIVA nylig igangsatten genetisk undersøkelse av kransalgene, førstog fremst de nærstående artene Chara rudis og C.hispida (S. Schneider, pers.medd.).3.1.2 KarplanterMakrofytter (høyere planter) er planter som har sittnormale habitat i vann. De deles ofte inn i helo fytter(”sivvegetasjon”) og ”ekte” vannplanter. De ekte vannplantene(karplanter og noen få karsporeplanter)vokser helt neddykket eller har blader flytende påvannoverflata og kan deles inn i 4 livs<strong>for</strong>mgrupper:isoetider (kortskuddsplanter), elodeider (langskuddsplanter),nymphaeider (flytebladsplanter) og lemnider(frittflytende planter). I norske ferskvannslokaliteterer det totalt registrert ca 100 karplanter (inkl. viktigehybrider) (Mjelde m.fl. 2000).Karplantene er en viktig gruppe i kalksjøene og kani enkelte lokaliteter eller regioner ha vel så store<strong>for</strong>ekomster som kransalgene.Totalt 5 av artene som er sterkest knyttet til kalkrikeinnsjøer er rødlistede; Potamogeton lucens, P. friesii,Zannichellia palustris, Stuckenia vaginata og P. rutilus(se tabell 3). Fire av de øvrige artene, som er registrerti en eller flere <strong>kalksjøer</strong>, er rødlistede.Enkelte arter ser bare ut til å <strong>for</strong>ekomme i kalkrikeinnsjøer (se figur 5). Dette gjelder først og fremstblanktjønnaks (Potamogeton lucens), som bare erregistrert i innsjøer med kalsium > 30 mg Ca/l. Ogsåkalsium (mg Ca/l)90807060504030201010pers25pers50pers75pers90pers0CHAR TOMCHAR ACUCHAR CURCHAR RUDCHAR CONCHAR POLCHAR ASPCHAR HISCHAR VULCHAR STRCHAR VIRCHAR GLOCHAR FLECHAR CANCHAR CONCHAR OPACHAR MUCCHAR BRAFigur 4. Norske kransalger i <strong>for</strong>hold til kalsiuminnholdet i vann. Kortnavn – se tabell 2. Basert på data fraAnders Langangen og Marit Mjelde, NIVA. Enkelte lokaliteter/kransalger ikke er inkludert på grunn av manglendevannkjemiske data.16
Tabell 3. Rødlistede karplanter i norske kalkrike innsjøer. Rødlistestatus (Kålås m.fl. 2010) CR=kritisk truet,EN=sterkt truet, VU=sårbar og NT=nær truet.kortnavn Latinske navn Autor Norske navn RL2010POTA LUC Potamogeton lucens L. blanktjønnaks VUPOTA FRI Potamogeton friesii Rupr. broddtjønnaks NTZANN PAL Zannichellia palustris L. vasskrans ENPOTA VAG Stuckenia vaginata (Potamogeton vaginatus) (Turcz.) Holub sliretjønnaks VUPOTA RUT Potamogeton rutilus Wolfg. stivtjønnaks NTCALL HER Callitriche hermaphroditica L. høstvasshår VULEMN TRI Lemna trisulca L. korsandemat NTPOTA PUS Potamogeton pusillus L. granntjønnaks ENPOTA PEC Stuckenia pectinata (Potamogeton pectinatus) (L.) Börner busttjønnaks NTbroddtjønnaks (Potamogeton friesii), akstusenblad(Myriophyllum spicatum), trådtjønnaks (Stuckeniafili<strong>for</strong>mis), vasskrans (Zannichellia palustris) og sliretjønnaks(Stuckenia vaginata) ser ut til å være sterktknyttet til kalkrike innsjøer.Vannplanter benytter ulike karbonkilder; vann, luftog sediment, og har ulike opptaksmekanismer ogtil pasninger (Madsen & Sand-Jensen 1991, Brouweret al. 2002). Artenes tilpasning til ulike karbonkilderer en viktig styrende faktor <strong>for</strong> hvilke arter somfinnes i kalksjøene. De fleste undervannsplantenesom lever i kalkrike innsjøer benytter HCO 3 som807060kalsium (mg Ca/l)50403020100POTA LUCPOTA FRIMYRI SPISTUC FILCERA DEMZANN PALSTUC PECSTUC VAGPOTA PRAMYRI SIBPOTA RUTLEMN MINPOTA ZIZCALL HERHIPP VULRANU AQUPOTA GRARANU CONELOD CANPOTA CRILEMN TRIPOTA PUSPOTA NATPOTA OBTPOTA PERPOTA ALPPERS AMBNYMP ALBNUPH LUTSPAR EMECALL COPSPIR POLPOTA BERUTRI VULFigur 5. Fordeling av vannplanter i <strong>for</strong>hold til kalsiuminnholdet i vann (bare inkludert de artene som har en ellerflere <strong>for</strong>ekomster i <strong>kalksjøer</strong>). Basert på data fra Marit Mjelde, NIVA.17
4 Ulike typer<strong>kalksjøer</strong>Basert på <strong>for</strong>ekomst og sammensetning av kransalgerog karplanter kan kalksjøene deles inn i 4ulike typer eller ut<strong>for</strong>minger; kransalgesjøer, kalkriketjønnakssjøer, humusrike <strong>kalksjøer</strong> og vegetasjonsfrie<strong>kalksjøer</strong>. De to siste ut<strong>for</strong>mingene er nyligopprettet.4.1 Kransalgesjøer(Chara-sjøer) (E0701)Bunnsubstratet i disse innsjøene (tabell 4) består avkalkmergel eller kalkgytje, og vannet har en blågrønnfarge. Innsjøene er næringsfattige- middels næringsrikeog har store <strong>for</strong>ekomster av ulike Chara-arter,ofte dominert av de store artene (f.eks. Chara rudis)ned til 4-5 m dyp. Karplantefloraen er artsfattig oglite utbredt, den vanligste arten er Stuckenia fili<strong>for</strong>mis,mens P. lucenser vanlig i Opplandinnsjøene.Karplantene er imidlertid dårlig undersøkt.Tabell 4. Eksempler på rene kransalgesjøer i Norge.fylke kommune lokalitetOslo Oslo BlankvannOppland Lunner GaltedalstjernaOppland Lunner VassjøtjernetOppland Lunner Kalven (figur 7)Oppland Lunner NyborgtjernOppland Lunner KorsrudtjernOppland Lunner RokotjernOppland Gran ØyskogtjernetOppland Gran SkirstadtjernetOppland Vågå KjøpangertjernaBuskerud Ringerike GullerudtjernBuskerud Kongsberg RosstjernBuskerud Kongsberg SpiketjernBuskerud Kongsberg Store MysutjernBuskerud Kongsberg Lille Mysutjern (figur 8)Sør-Trøndelag Melhus SkersjøenNordland Hattfjelldal BjortjernNordland Rana RundbjorvatnetTroms Bardu GrensevatnTroms Tranøy Storvatnet, SenjaFinnmark Porsanger Kirpisjärvi, Børselv20
Eksempler fra typen ”Kransalgesjøer”.Figur 7. Kalven i Lunner kommune, 24. juli 2008. Foto: Anders LangangenFigur 8. Lille Mysutjern i Kongsberg kommune, 1976. Foto: Anders Langangen21
4.2 Kalkrike tjønnaks- sjøer(E0702)Dette er kalkrike innsjøer (tabell 5) med større innslagav karplanter, gjerne i blanding med kransalger(se bl.a. Samuelsson 1925, Pålsson et al. 1994).Innsjøene er ofte noe påvirket av næringssalttilsig,og de har ofte en artsrik og frodig karplantevegetasjon,bl.a. flere tjønnaks-arter (Stuckenia fili<strong>for</strong>mis, S.pectinata, Potamogeton, friesii, P. praelongus), Myriophyllumsibiricum eller M. spicatum og Hippuris vulgaris.Ceratophyllum demersum er funnet i denne innsjøtypen,men arten har en svært begrenset utbredelsei Norge. Innsjøtypen ser ut til å være vanligst i Nord-Norge (Evenes/Skånland og Helgeland) og det hartidligere vært antydet at vegetasjonsut<strong>for</strong>mingenkan skyldes økt næringstilførsel i disse innsjøene(Mjelde & Brandrud 1990). Imidlertid kan det se uttil at et noe lavere kalsiuminnhold i de nord-norskeinnsjøene har betydning, men årsakssammenhengener <strong>for</strong>tsatt uklar.Tabell 5. Eksempler på <strong>kalksjøer</strong> med store <strong>for</strong>ekomster av kransalger og karplanter.fylke kommune lokalitetOppland Lunner KorsbakktjernOppland Lunner HøybytjernOppland Jevnaker Vesletjern (figur 9)N-Trøndelag Steinkjer VesterdyenNordland Evenes NautåvatnNordland Dønna StorvatnNordland Brønnøy HornsvatnTroms Skånland TennvatnTroms Harstad VikevatnEksempel på typen ”Kalkrik tjønnaks-sjø”.Figur 9. Vesletjern i Jevnaker kommune (OP) 2008. Foto: Anders Langangen22
4.3 Humusrik kalksjø(E0703) (ny)I de humusrike kalksjøene (tabell 6) består bunnsedimentetav en blanding av kalkgytje og dy. Vannethar et humusinnhold som overstiger 30 mg Pt/log vannmassene er som regel svakt brunfarget ognæringsfattige. Vegetasjonen er rik og domineresofte av kransalger, men med enkelte karplanter ogmoser. Chara strigosa er en typisk art (Blindow &Langangen 1995) og finnes ofte sammen med C.aculeolata. Karplantene er trolig dominert av flytebladsplanter,men dette er lite undersøkt. Innsjøtypener sannsynligvis sjelden i Norge.Tabell 6. Eksempler på humusrike kransalgesjøer.fylke kommune lokalitetOppland Lunner Galtedalsputten (figur 10)Oppland Gran LønntjernOppland Gran OksetjernOppland Jevnaker FinnerudputtenBuskerud Lier HorntjernNordland Rana Svanvatn, DunderlandTroms Lavangen BukkemyrvatnEksempel på typen ”Humusrik kalksjø”.Figur 10. Galtedalsputten i Lunner kommune, 27. juni 2009. Foto: Anders Langangen23
4.4 Vegetasjonsfrie <strong>kalksjøer</strong>(E0704) (ny)Enkelte <strong>kalksjøer</strong> kan mangle kransalger (tabell 7) ogogså mangle eller kun ha svært sparsom <strong>for</strong>ekomstav annen vegetasjon. Dette kan ha flere grunner,bl.a. uegnet substrat eller morfologiske <strong>for</strong>hold.Klima<strong>for</strong>holdene i grunne innsjøer over tregrensakan dessuten være ugunstige både <strong>for</strong> karplanterog kransalger. I nordre Troms og Finnmark gjelderdette innsjøer over 200-250 moh. (se f.eks. Skjelkvålem.fl. 2008). Årsakene er imidlertid lite undersøkt.Tabell 7. Eksempler på <strong>kalksjøer</strong> uten kransalger i Norge.fylke kommune lokalitetNord-Trøndelag Snåsa HeimsjøenNordland Rana TvillingputtaneNordland Rana Mårtjønna, DunderlandTroms Tranøy Bergvatnet, SenjaFinnmark Porsanger Ullukapperinjärvi, BørselvFinnmark Porsanger Tjern ved Storbakkvann (figur 11)Eksempel på typen ”Vegetasjonsfrie <strong>kalksjøer</strong>”.Figur 11. Tjern ved Storbakkvann i Porsanger kommune 2005. Foto: Anders Langangen24
5 Påvirkningsfaktorer5.1 EutrofieringI Norge regnes eutrofiering som den viktigste trusselen<strong>for</strong> biologisk mangfold i ferskvann (Brandrud &Aagaard 1997). De fleste kalksjøene ligger i områdersom er gunstig <strong>for</strong> jordbruksaktivitet, og de ansessom en særlig utsatt innsjøtype.Kransalgene, særlig de store artene som finnes pådypere vann (f.eks. Chara rudis), regnes som indikatorerpå næringsfattige vannmasser og er sensitivei <strong>for</strong>hold til eutrofiering. Norske data viser atbestandene av kransalger reduseres drastisk nårfos<strong>for</strong>innholdet i innsjøen overstiger 20-30 μg P/l(Mjelde, upubl.). Dette er tilsvarende det som er funneti andre europeiske land (Penning et al 2008a).Enkelt<strong>for</strong>ekomster av noen arter kan imidlertid<strong>for</strong>tsatt <strong>for</strong>ekomme i mer næringsrike innsjøer, daførst og fremst på grunt vann, f.eks. ble det i 1996registrert ett eksemplar av Chara aculeolata og noenfå eksemplarer av C. globularis på helt grunt vann iden eutrofe innsjøen Kalvsjøtjern i Oppland (Mjelde1997). Innsjøen er <strong>for</strong>øvrig dominert av massebestanderav vasspest (Elodea canadensis), som ogsåhar negativ innvirkning på kransalgene.Dårligere siktedyp <strong>for</strong>årsaket av økt planteplanktonanses i dag som den viktigste årsaken til reduksjoneller bortfall av kransalger og karplanter i eutrofierteinnsjøer (bl.a. Chambers & Kalff 1985, Blindow 2009,Mjelde 1997). De store kransalgeartene (f.eks. Chararudis) overvintrer grønne og tåler mekanisk stress(bølger, iserosjon) dårlig (Blindow 1992). De vokserikke på grunt vann, som f.eks. Chara aspera. Dersomdårlige lys<strong>for</strong>hold hindrer vekst på dypere vannvil disse artene være særlig utsatt. Økt <strong>for</strong>ekomstav karplanter som er mer tolerante over<strong>for</strong> eutrofiering,f.eks. hornblad (Ceratophyllum demersum),vasspest (Elodea canadensis) og enkelte tjønnaksarter(Potamogeton spp.) (Penning et al. 2008b), vilkunne utkonkurrere kransalgene.Kransalgene er observert i flere sterkt eutrofe innsjøer(Blindow 1992, Langangen, pers.obs.). Dette ersannsynligvis innsjøer hvor det <strong>for</strong>tsatt er helofyttfriegruntvannsområder og kransalgene finnes her barepå grunt vann, helst på vindeksponerte lokaliteter. Defleste eutrofe og kalkrike innsjøene vi har undersøkti Norge har imidlertid store helofyttbelter rundt heleinnsjøen. Helofyttfrie strandområder ser altså uttil å være helt avgjørende <strong>for</strong> at kransalgene skaloverleve det dårlige lysklimaet i eutrofe innsjøer.Det er vist at enkelte Chara-arter kan skille utallelopatiske stoffer som virker hemmende påplante plankton (Wium-Andersen et al. 1982). Detteer antatt å være en av årsakene til at enkelte grunneinnsjøer med tette bestander av kransalger kan haklart vann og lite planktonalger til tross <strong>for</strong> høyfos<strong>for</strong>belastning (se bl.a. Scheffer et al. 1993, Grosset al 2007). Ute i innsjøene er det imidlertid vanskeligå finne slike effekter (Forsberg m.fl. 1990).Imidlertid er det flere eksempler på at eutrofieringhar ført til en reduksjon eller bortfall av undervannsvegetasjonen,inkl. kransalger (bl.a. Hargerby m.fl.2007). I det kalkrike Holetjern på Toten er bortfallav kransalger antatt å ha sammenheng med øktenæringstilførsler til innsjøen (Langangen 1992). Selv10-15 år etter at næringstilførslene ble redusert erkransalgene <strong>for</strong>tsatt borte.5.2 Fremmede arterDet er antatt at fremmede, invasive arter, f.eks.vasspest (Elodea canadensis), vil ha negativ innvirkningpå de stedegne artene, herunder kransalgene.Studier av vasspestens effekt på mangfoldet avandre vannplanter i Steinsfjorden (Mjelde et. al, inprep) viser at de artene som hadde samme dybdeutbredelsesom vasspesten enten fikk kraftig redusertutbredelse eller trakk mot grunnere eller dyperevann. Noen arter som har evne til å vokse på gruntvann, f.eks. vanlig tusenblad (Myriophyllum alterniflorum),fikk faktisk økt utbredelse i innsjøen selvnår vasspesten dannet massebestander. De artenesom ikke kunne overleve på annet dyp, f.eks. mjukthavfruegras (Najas flexilis), viste særlig reduksjon.Vasspesten finnes i 13 av de registrerte kalksjøene,alle i Oppland og Oslo-Akershus. Vasspesten dannerførst og fremst massebestander i middels kalkrike ogmiddels-sterkt eutrofe innsjøer (Brandrud og Mjelde1999), hvilket muligens betyr at den ikke vil <strong>for</strong>trengekransalgevegetasjonenen i de næringsfattige ellermest kalkrike innsjøene. Fremstad og Moen (2001)framfører at det er usikkert i hvilken grad vasspestgreier å danne store bestander på den bløte, sterktkalkrike bunnen på mergelbankene. Brandrud ogMjelde (1999) diskuterte mulige effekter av vasspestpå biologisk mangfold, men det er ikke <strong>for</strong>etatt noenkonkret undersøkelse av hvilken effekt vasspestenhar på kransalgevegetasjonen.25
I Sverige har man satt reduksjonen av enkelte kransalgeri samband med masseutvikling av vasspest(Elodea canadensis) (Blindow 2009). Imidlertid serspredningen av vasspest ut til å ha stoppet opp iSverige og den anses der<strong>for</strong> ikke som en alvorligtrussel <strong>for</strong> kransalgene her. Risikoen <strong>for</strong> spredningav andre fremmede arter er derimot stor, særlig fraakvarie<strong>for</strong>retninger, og ifølge Blindow (2009) ansessmal vasspest (Elodea nuttallii) som en trussel <strong>for</strong>kransalgene. Smal vasspest er registrert i to innsjøeri Norge (Imesland 2008, Mjelde, pers.obs.). Ingenav disse er kalkrike innsjøer. Imidlertid ser det uttil at arten danner store bestander også i kalkrikeinnsjøer både i Sverige (Blindow 2009) og i sentral-Europa (bl.a. Barrat-Segretain et. al 2002). Det erder<strong>for</strong> grunn til å tro at smal vasspest etter hvertkan spres også til <strong>kalksjøer</strong> i Norge.5.3 Tilgroing helofytterI næringsrike innsjøer skjer det ofte en tilgroing avhelofytter (sivvegetasjon), først og fremst takrør(Phragmites australis), sjøsivaks (Schoenoplectuslacustris) og brei dunkjevle (Typha latifolia) langsland. Disse artene kan danne tette bestander uttil 1.5-2 m dyp og ha negativ betydning <strong>for</strong> kransalgene,særlig i innsjøer hvor også lys<strong>for</strong>holdene erdårlige (se kap. 4.2).Opphør av beiting og slått fører ofte til at strandsonagror til med helofytter og svært grunne lokaliteterkan gro helt igjen (se bl.a. Brandrud og Mjelde 1992).5.4 ArealendringerVannstandsregulering i <strong>for</strong>m av store endringer ivannstanden og vannstandsregimet over året <strong>for</strong>ekommerstort sett ikke i kalkrike innsjøer. Mindreinnsjøsenkninger (økt jordbruksland) eller økt,permanent vannstand <strong>for</strong>ekommer. Senket vannstandvil kunne føre til tørrlegging av kransalgenei strandsonen, samt økt tilgroing med helofytter.Hvor stor effekt dette kan ha på kransalgebestandener ikke systematisk undersøkt, men vil nok varierefra lokalitet til lokalitet blant annet avhengig avinnsjøens morfologi.Mindre arealinngrep, f.eks. brygger og lignendeinngrep kan ødelegge vegetasjonen lokalt, menhar sjelden hatt innvirkning på vegetasjonen i heleinnsjøer (Fremstad og Moen 2001).5.5 KlimaKlimaendringer vil påvirke ferskvannslokaliteterpå flere måter. Økt vanntemperatur fører til økteperioder med dårligere eller manglende islegging,samt økt næringstilførsel og vannfarge (EEA 2008).Det er antatt at økt vanntemperatur i seg selv ikkevil ha negativ innvirkning på kransalgene (Blindow2009). Imidlertid vil de øvrige faktorene kunne hanegativ betydning <strong>for</strong> vegetasjonen i vann, bådekransalger og karplanter. De artene som er sårbareover<strong>for</strong> eutrofiering antas mest utsatte <strong>for</strong> klimaendringer.Dessuten vil økt vanntemperatur kunneføre til økt utbredelse av mer varmekrevende fremmedearter som igjen vil kunne ha negativ innvirkning.Klimaendringenes effekt på det biologiskemangfoldet er imidlertid dårlig undersøkt i Norge.6 Mål6.1 HovedmålKalksjøer er vurdert som en truet naturtype i Norge(DN 2007), men inngår i liten grad i verneområder.Hensikten med handlingsplanen er å bevare naturtypen<strong>kalksjøer</strong> på en måte og i et omfang som pålang sikt sikrer naturtypen og artene som er knyttettil den, herunder bevaring av lokaliteter med intaktekransalge<strong>for</strong>ekomster.6.2 KunnskapshullBiologisk mangfold i ferskvann er generelt dårlig oglite systematisk undersøkt. For kalksjøene spesieltbetyr dette at vi ikke har god nok kunnskap omnaturtypens utbredelse i Norge. Det mangler kartlegging,både mht biologi og vannkjemi, i mangeområder med antatt kalkrike innsjøer. Vi har litenkunnskap om det biologiske mangfoldet knyttet tilnaturtypen og hvilke økologiske krav de ulike artenehar. Videre har vi liten kjennskap til lokalitetenesøkologiske tilstand, og hvordan dette påvirker f.eks.kransalgene.26
6.3 Forslag til konkrete målVanndirektivet er implementert i Norge og skal sikregod økologisk tilstand i alle vann<strong>for</strong>ekomster innen2015 (evnt. 2021). På grunn av kalksjøenes sjeldenhetog artenes utsatthet er det imidlertid behov <strong>for</strong>mer konkrete mål <strong>for</strong> <strong>kalksjøer</strong>. Vi <strong>for</strong>eslår følgendemål <strong>for</strong> naturtypen:6.3.1 Kortsiktige målHer listes de kortsiktige mål som bør være oppfylt iløpet av handlingsplanperioden. Detaljert beskrivelseer gitt i kap. 7.• det skal <strong>for</strong>eligge en god oversikt over naturtypensutbredelse i Norge• det skal <strong>for</strong>eligge en god oversikt over utbredelsenav viktige arter knyttet til naturtypen• miljøkravene til fokusartene (jf 3.3) skal væreklarlagt og gjort lett tilgjengelig• økologisk tilstand og trusselfaktorer <strong>for</strong> viktige<strong>kalksjøer</strong> og bestander av viktige arter i disseskal være identifisert• det skal være <strong>for</strong>etatt en vurdering av hvilke <strong>kalksjøer</strong>som er aktuelle <strong>for</strong> vern etter naturmangfoldlovenog arter knyttet til <strong>kalksjøer</strong> som er aktuellesom ”prioriterte arter” (jf naturmangfoldlovens §23)• det skal være etablert en basisovervåking i etutvalg <strong>kalksjøer</strong>6.3.2 Langsiktige målDe langsiktige målene er at kunnskapen somfremskaffes i handlingsplanperioden benyttes itiltaks- og <strong>for</strong>valtningsplanlegging etter vanndirektivetog i øvrig <strong>for</strong>valtning som berører miljø<strong>for</strong>holdenei vassdragene, slik at det blir gjortnødvendige miljø <strong>for</strong>bedringer i kalksjøene som sikrertruede arters eksistens.7 Tiltak7.1 Iverksatte tiltakNoen få kransalgeinnsjøer er vernet. Dessuten inngårenkelte kransalge<strong>for</strong>ekomster i noen verneområder.Vannvegetasjon (inkl. kransalger) er inkludert ienkelte biologisk mangfoldregistreringer; f.eks. iOslo-Akershus-Hadeland (Brandrud 2002, Brandrud& Bendiksen 2005) og i Møre og Romsdal (Jordal &Gjul 2004). Dessuten har A. Langangen i en årrekke<strong>for</strong>etatt undersøkelser av kransalgevegetasjoneni en rekke <strong>kalksjøer</strong> over hele landet (Langangen2007). Kransalger har også vært inkludert i en rekkeav NIVAs undersøkelser i elver og innsjøer.De siste årene er det i regi av Fylkesmannen iOppland satt i gang systematiske undersøkelserav de viktigste kalksjøene på Hadeland, med siktepå å komme med <strong>for</strong>slag til tiltak og oppfølgendeovervåking (Mjelde 2008, Mjelde & Bækken 2009).7.2 Prioriterte tiltak(2010 – 2016)Tiltak som settes inn <strong>for</strong> å bevare naturtypen måbygge på god faglig kunnskap om naturtypen ogartene som er knyttet til denne, og gi ny kunnskapom hvilke faktorer som truer det biologiske mangfoldetgenerelt og kransalgevegetasjonen spesielt.7.2.1 Kartlegging av naturtypen ogviktige arterKalksjøer er en av naturtypene i ferskvann som skalprioriteres ved kartlegging av biologisk mangfold ikommunene (DN 2007). Imidlertid har kartleggingi ferskvann til nå vært sterkt underrepresentert ibiologisk mangfold-kartleggingen.Det <strong>for</strong>eligger ingen systematisk landsdekkendekartlegging av <strong>kalksjøer</strong> i Norge, og vi har <strong>for</strong>tsatt<strong>for</strong> dårlig oversikt over <strong>for</strong>ekomster av <strong>kalksjøer</strong> ilandet. Spesielt er oversikten over vannkjemi ogartssammensetning av relevante artsgrupper i kalksjøene,samt kalksjøenes miljøtilstand, mangelfull.27
Kartlegging av <strong>for</strong>ekomst av <strong>kalksjøer</strong> ogkransalgerI første omgang bør det der<strong>for</strong> <strong>for</strong>etas en gjennomgangog systematisering av litteraturdata,inkludert sammenstilling av data fra ulike kartleggingsprosjekter.En slik sammenstilling av alleksisterende kunnskap om arter, vannkjemiske <strong>for</strong>holdog påvirkningsfaktorer i kalkrike innsjøer vildanne et godt grunnlag <strong>for</strong> videre arbeid, og også<strong>for</strong> videre <strong>for</strong>skning. En oversikt basert på data <strong>for</strong>kransalger og karplanter er igangsatt (Mjelde ogLangangen, upubl.). På bakgrunn av en slik gjennomgangprioriteres områder <strong>for</strong> videre kart leggingav <strong>for</strong>ekomster av <strong>kalksjøer</strong> og truede arter knyttettil disse.ProblemkartleggingKunnskapen om miljøtilstanden i kalksjøene ogbestandssituasjonen <strong>for</strong> truede arter av kransalger,karplanter og andre relevante artsgrupper er mangelfullogså i mange av de <strong>kalksjøer</strong> som tidligere harvært undersøkt med hensyn på arts<strong>for</strong>ekomster.Det er der<strong>for</strong> en viktig oppgave i handlingsplanperiodenå få kartlagt miljøtilstanden i kalksjøene ogbestandsstatus <strong>for</strong> truede arter, som utgangspunkt<strong>for</strong> å kunne vurdere behov <strong>for</strong> tiltak.Metodikk og kompetanseutbyggingVed undersøkelse av vannvegetasjonen (kransalgerog karplanter) i <strong>kalksjøer</strong> <strong>for</strong>eslår vi samme metodikksom er <strong>for</strong>eslått <strong>for</strong> å vurdere økologisk tilstand iht.vanndirektivet (jf. <strong>for</strong>eløpig klassifiseringveileder,www.vannportalen.no): ”Undersøkelser av kransalgerog karplanter <strong>for</strong>etas én gang i løpet av seinsommeren,juli-september, og bør dekke ulike habitateri innsjøen. Registreringene <strong>for</strong>etas vha. båt, vannkikkertog kasterive og omfatter hele dybdesona fravannkanten og ned til vegetasjonens nedre grense.Mengde av enkeltarter vurderes vha. av en semikvantitativskala, hvor 1=sjelden (
Gjennom arbeidet med Vanndirektivet skal detutarbeides <strong>for</strong>valtningsplaner med tiltaksprogramsom skal sikre at alle vann<strong>for</strong>ekomster tilfredsstillerdirektivets mål om minimum god økologisk tilstand.Vanndirektivet er gjennomført i norsk rett gjennom<strong>for</strong>skrift av 15.12.06 om rammer <strong>for</strong> vann<strong>for</strong>valtningen.Forskriften skal legge til rette <strong>for</strong> at vann<strong>for</strong>valtningenblir helhetlig og den skal samordnevirkemiddelbruken mellom alle relevante sektorer.Det er der<strong>for</strong> naturlig at tiltak <strong>for</strong> å sikre miljø kravenei <strong>kalksjøer</strong> og opprettholde deres bestander av kransalgerog andre verdifulle flora- og fauna elementerblir inkludert i <strong>for</strong>valtningsplaner og tiltaksprogramutarbeidet etter vann<strong>for</strong>skriften. Ansvaret <strong>for</strong> å gjennomføreog bekoste de miljø<strong>for</strong>bedrende tiltak somtas inn i planene skal tilligge den enkelte sektor,ut fra prinsippet om at <strong>for</strong>urenser betaler. Ettersomnæringssalt<strong>for</strong>urensing er et hovedproblemi mange <strong>kalksjøer</strong> vil det være særlig store ut<strong>for</strong>dringerinnen avløps- og jordbruks sektoren. Innenbegge disse sektorene finnes det flere økonomiskeog juridiske virkemidler som kan nyttes i arbeidet<strong>for</strong> å bedre og beskytte vannkvaliteten. Kostnadertil gjennomføring av <strong>for</strong>urensingsbegrensende tiltakinnen jordbruks- og avløpssektorene <strong>for</strong>utsettesbekostet av sektorene og er ikke <strong>for</strong>eslått inkluderti handlingsplanens budsjett.I arbeidet med Vanndirektivet fastslås miljøtilstandeni vann<strong>for</strong>ekomstene ut fra fastsattebiologiske, fysiske og kjemiske parametere. Det eretablert et eget klassifiseringssystem med konkretegrense verdier <strong>for</strong> at en vann<strong>for</strong>ekomst skal tilfredsstillevanndirektivets standard miljømål om godøkologisk og kjemisk tilstand (DirektoratsgruppaVanndirek tivet 2009). Det aksepteres ”ikke ubetydelige”avvik fra naturtilstanden innen<strong>for</strong> de grensersom er fastsatt <strong>for</strong> god økologisk og kjemisktilstand. Det er der<strong>for</strong> ikke gitt at grenseverdien <strong>for</strong>god økologisk og kjemisk tilstand vil tilfredsstillemiljøkravene <strong>for</strong> å opprettholde alle bestander avfølsomme og verneverdige arter i kalksjøene. Kalksjøeneog spesielt kransalgesjøene, er en naturtypedet er en nasjonal målsetning om å bevare. Dennemål setningen må bringes inn i arbeidet med <strong>for</strong>valtningsog tiltaksplanlegging etter Vanndirektivet, slikat planleggingen ikke bare tar høyde <strong>for</strong> å tilfredsstilleVanndirektivets minimumskrav om god økologiskog kjemisk status, men også legger til grunnat verdifulle <strong>kalksjøer</strong> og arter av kransalger skalsikres. Dette krever at det gis føringer fra nasjonalemiljøvernmyndigheter om at slike miljømål også skalinkluderes i planene etter Vanndirektivet. Dette vilkreve at slike områder defineres som ”beskyttedeområder” i vann<strong>for</strong>skriftens <strong>for</strong>stand (jf vann<strong>for</strong>skriftensvedlegg IV v). Det vil <strong>for</strong>utsette at områdeter ”utpekt <strong>for</strong> beskyttelse av habitater eller arterder vedlikehold eller <strong>for</strong>bedring av vannets tilstander en viktig grunn <strong>for</strong> vernet”. Dette kan i prinsippetvære områder som er utpekt som funksjons områder<strong>for</strong> ”prioriterte arter”, ”utvalgte naturtyper”, biotopvernområdereller naturreservater i henhold til naturmangfoldloven,eller i henhold til naturvernloven,viltloven, eller lakse- og innlandsfiskeloven.TiltaksplanleggingFor å sikre at tiltaksplaner etter Vanndirektivet itilstrekkelig grad ivaretar hensynet til <strong>kalksjøer</strong> ogfokusartene i kalksjøene vil det i mange tilfellervære hensiktsmessig å trekke inn ekstra ekspertisei arbeidet. I en del tilfeller kan det være aktuelt åutarbeide egne tiltaksanalyser <strong>for</strong> <strong>kalksjøer</strong> som kanbenyttes som innspill/bidrag til tiltaksplan leggingenetter Vanndirektivet. Dette vil innebære økte kostnader,noe som det synes hensiktsmessig og riktigå finansiere helt eller delvis gjennom handlingsplanensbudsjett.OvervåkingDet bør etableres en nasjonal overvåking av <strong>kalksjøer</strong>og deres miljøtilstand og artssammensetning,tilsvarende det som er etablert <strong>for</strong> eksempel ferskvannskrepsog elvemusling. Denne overvåkingen børbåde omfatte lokaliteter med og uten miljøbelastninger.Overvåkingen bør integreres i basisovervåkingensom etableres i <strong>for</strong>bindelse med Vanndirektivet.Kostnadene bør legges inn i budsjetter <strong>for</strong> basisovervåkingetter vann<strong>for</strong>skriften, da aktiviteten ogderved også finansieringsbehovet vil <strong>for</strong>tsette etterhandlingsplanperiodens slutt. Det <strong>for</strong>eslås at detetableres basisovervåking i et utvalg på minimum20 <strong>kalksjøer</strong> i Norge som overvåkes hvert 4. år.Utvelgelsen bør omfatte både upåvirkede innsjøerog innsjøer påvirket av næringssalt<strong>for</strong>urensing. Vedutvelgelsen må det også sikres en geografisk spredningav lokalitetene. Det må påregnes en kostnadmellom 5 – 10 000 kr. pr. lokalitet.Skjøtsel og restaureringstiltakSterk tilgroing med helofytter som takrør, sjø sivaksog brei dunkjevle kan i en del lokaliteter være entrussel <strong>for</strong> kransalgefloraen på grunt vann, og i innsjøerder lys<strong>for</strong>holdene er dårlige. Her kan det væreaktuelt med skjøtselstiltak som fjerner/begrenserhelofyttvegetasjonen. Forsiktig høsting av vegetasjonen2 ganger i sesongen vha. båt med påmontertvege tasjonskutter kan være aktuelt. Kuttet29
materiale må fjernes helt fra innsjøen. Helofyttenevirker som et filter <strong>for</strong> næringsstoffer fra nedbørfeltet.Høstingen må der<strong>for</strong> primært <strong>for</strong>egå ved atman fjerner ytre del av vegetasjonen (se <strong>for</strong> øvrigBerge 2009, Mjelde m.fl. 2009). Man må regne medå gjenta høstingen med jevne mellomrom. En delvegetasjon må man regne med å måtte slå hvertår, andre annethvert, kanskje tredjehvert år. Forat høstingen skal bli mest mulig kostnadseffektivtog <strong>for</strong> å unngå uønskete effekter bør skjøtselenfølges opp gjennom et til passet overvåkingsprosjekt.I handlingsplanperioden kan skjøtselstiltak prøves utog gjennomføres innen<strong>for</strong> handlingsplanens budsjett.I løpet av planperioden må det imidlertid etableresen varig finansiering av skjøtselstiltak.Fremmede arterDet må in<strong>for</strong>meres om faren <strong>for</strong> spredning av fremmedearter og om <strong>for</strong>holdsregler <strong>for</strong> å unngå slikspredning. Særlig aktuelle arter er vasspest ogsmal vasspest. Det bør in<strong>for</strong>meres både via media,nett sider og ved å utarbeide in<strong>for</strong>masjonsplakatersom kan settes opp i tilknytning til vassdrag med<strong>kalksjøer</strong>.7.2.4 Beskyttelse og vernVerdifulle <strong>kalksjøer</strong> må gis beskyttelse mot ødeleggendeinngrep og aktiviteter i kalksjøene og deresnedbørfelt. Dette må gjøres gjennom enkeltsaksbehandling,men også gjennom planlegging etternaturmangfoldloven og plan- og bygningsloven.Vern etter naturmangfoldlovenDet er et mål at et representativt utvalg av norsknatur skal være sikret gjennom vern. Det er pr i dagkun et begrenset utvalg av <strong>kalksjøer</strong> som er beskyttetgjennom vern etter naturmangfoldloven (tidligerenaturvernloven). Etter at det er gjennomført en fullstendigkartlegging av <strong>kalksjøer</strong> og rødlistede artersom er knyttet til disse, bør det <strong>for</strong>etas en vurderingav om et utvalg av kalksjøene bør sikres gjennomvern etter naturmangfoldloven.Prioriterte arterEtter naturmangfoldlovens § 23 kan det ved <strong>for</strong>skriftutpekes nærmere angitte arter som ”prioritertart”. Etter samme lovs § 24 kan det i <strong>for</strong>skriftengis regler om beskyttelse av visse typer økologiskefunksjonsområder <strong>for</strong> arten og settes krav om åklarlegge følgene <strong>for</strong> arten av planlagte inngrep idens funksjonsområder. I løpet av handlingsplanperiodenbør det gjøres en vurdering av om noen avartene som er knyttet til <strong>kalksjøer</strong> bør <strong>for</strong>eslås som”prioritert art” <strong>for</strong> å styrke beskyttelsen av arten ogdens leveområder. Fokusartene <strong>for</strong> arbeidet medhandlingsplanen som er nevnt i kap. 3.3 vil værenaturlige kandidater å vurdere, men også andrearter må vurderes i lys av den kunnskap planen hartil hensikt å fremskaffe i planperioden.Bruk av plan- og bygningslovenGjennom kommuneplanens arealdel bør <strong>kalksjøer</strong>og deres strandsone gis beskyttelse gjennom brukav areal<strong>for</strong>målet ”bruk og vern av vassdrag medtil hørende strandsone” med under<strong>for</strong>mål ”naturområde”(PBL § 11-7, nr. 6). Til dette areal<strong>for</strong>målet kandet knyttes bestemmelser etter PBL § 11-11, nr. 3som kan gi <strong>for</strong>bud mot inngrep og andre skade ligetiltak i selve vannlokaliteten, og etter PBL § 11-11,nr. 5 kan det gis bestemmelser om å sikre og opprettholdekantvegetasjon (jf. også vann ressurslovens§ 11).Det anbefales at nedbørfeltet til <strong>kalksjøer</strong> hvor detkan bli problemer med stor næringssalttilførselvises som hensynssone etter PBL § 11-8 bokstavc. Det kan normalt ikke gis bindende bestemmelsertil hensynssoner. Det kan imidlertid gis veiledenderetningslinjer <strong>for</strong> videre planlegging og saksbehandlingbåde etter PBL og etter annet lovverk, oghensynssonene vil på denne måten være et godtverktøy <strong>for</strong> å synliggjøre miljøut<strong>for</strong>dringer og hensyn.Etter PBL § 11-9, nr. 6 kan kommunen uavhengigav areal<strong>for</strong>mål vedta generelle bestemmelser tilkommuneplanens arealdel om bl.a. miljøkvalitet,natur og landskap. Dette kan <strong>for</strong> eksempel gjeldemiljøkvalitetsnormer <strong>for</strong> vannkvalitet, eller generellebestemmelser som tar hensyn til naturtyper og andreviktige <strong>for</strong>ekomster av biologisk mangfold, og bl.a.settes ut fra viktige arters miljøkrav. Bestemmelsenskal være av generell overordnet karakter.30
7.2.5 In<strong>for</strong>masjonKartin<strong>for</strong>masjon og data om <strong>for</strong>ekomster av <strong>kalksjøer</strong>og truede plantearter i <strong>kalksjøer</strong> må gjøresenkelt tilgjengelig <strong>for</strong> alle aktører i areal- og vassdrags<strong>for</strong>valtningen.Det bør opprettes en egen internettside <strong>for</strong> handlingsplanen.Siden etableres hos den ansvarlige <strong>for</strong>handlingsplanen. Det er viktig at nettsiden synliggjøreshos andre sentrale aktører som DN, Artsdatabanken,Fylkesmennene m.fl.Det bør også vurderes å utarbeide faktaark <strong>for</strong> andrerødlistede arter som er tilknyttet <strong>kalksjøer</strong>, enn desom allerede er utarbeidet som vedlegg til handlingsplanen.Faktaarkene bør gjøres tilgjengelig viahandlingsplanens nettsider og via artsdatabanken.For å øke bevisstheten på kalksjøene og deres sårbarhet,bør det i områder med sårbare og belastede<strong>kalksjøer</strong> legges vekt på å få inn in<strong>for</strong>masjon omkalksjøene i massemedia.Det bør utarbeides in<strong>for</strong>masjonsfolder(e) om <strong>kalksjøer</strong>og <strong>for</strong>ekomst av truete arter, deres miljøkravog sårbarhet <strong>for</strong> miljøpåvirkning, samt generell in<strong>for</strong>masjonom hvordan man unngår uheldig påvirkning.7.2.6 Data og datalagringVannmiljøsystemet (http://vannmiljo.sft.no) er miljø<strong>for</strong>valtningensnasjonale database <strong>for</strong> lagring avdata om vannlokaliteter. En del data vedrørendevannkvalitet som <strong>for</strong>eligger i de tidligere data baseneVannInfo og Sesam blir overført til denne nye databasen.Basen tilføres også en del vann kvalitetsdatafra NIVA. I <strong>for</strong>bindelse med utarbeidelsen av dennehandlingsplanen er data <strong>for</strong> <strong>for</strong>ekomster av kransalgerog vannkjemidata fra NIVA og fra AndersLangangen systematisert. Fylkesmannen i Opplandvil besørge import av disse dataene i Vannmiljøsystemet.Databasen Vannmiljøsystemet vil være et vel egnetverktøy <strong>for</strong> å lagre og systematisere data som harrelevans <strong>for</strong> arbeidet med handlingsplan <strong>for</strong> <strong>kalksjøer</strong>.Basen kan lagre data <strong>for</strong> <strong>for</strong>ekomst og tilstand<strong>for</strong> arter i kalksjøen, data <strong>for</strong> undersøkelserav vannkvalitet og biologiske <strong>for</strong>hold. Arts<strong>for</strong>ekomstersynliggjøres også via Artsdatabankens artskart(http://artskart.artsdatabanken.no). Alle <strong>kalksjøer</strong>skal i tillegg registreres som naturtype i Naturbase(www.naturbase.no).7.3 Framdrift og kostnaderDet <strong>for</strong>eslås at handlingsplanen har en planperiodefram til og med 2016 som er første år i den førstelandsdekkende planperioden etter vann<strong>for</strong>skriften.Neden<strong>for</strong> er det <strong>for</strong>eslått kostnadsrammer <strong>for</strong> detenkelte år i handlingsplanperioden. Kostnader knyttettil <strong>for</strong>urensingsbegrensende tiltak er ikke inkludertda dette er <strong>for</strong>utsatt dekket gjennom sektorenesarbeid med gjennomføringen av tiltaksplaner ettervann<strong>for</strong>skriften. Det er vanskelig å gi konkrete anslagpå kostnader knyttet til tiltak og tiltaksplanleggingda dette først kan utredes etter at supplerende kartleggingog problemkartlegging, og i neste omgangtiltaksplanleggingen, er gjennomført. Kostnader tilbasisovervåking er heller ikke tatt inn i planen dadette er <strong>for</strong>utsatt dekket utenom planen, det sammegjelder kostnader knyttet til <strong>for</strong>skning, <strong>for</strong> eksempelomkring genetikk og artsavgrensning innen kransalger.En tjeneste knyttet til verifisering av artsbestemmelse<strong>for</strong>utsettes dekket innen<strong>for</strong> museenesbasisbevilgninger.Kostnadene <strong>for</strong> de <strong>for</strong>eslåtte tiltakene er anslått(tabell 8). Totale kostnader er avhengig av hvormange lokaliteter og hvilke artsgrupper som prioriteres,samt hvilke miljøer som skal gjennomføretiltakene.Kartlegging av nye lokaliteter og supplerende kartleggingi kjente lokaliteter omfatter flere artsgrupperog krever grunnleggende taksonomisk kunnskap ogkjennskap til de ulike gruppene. Dette bør der<strong>for</strong>utføres av kvalifisert personale og blir der<strong>for</strong> sværtkostnadskrevende.31
Tabell 8. Anslåtte finansieringsbehov (i 1000 kr).Tiltak 2010 2011 2012 2013 2014 2015 2016Sammenstilling av eksisterende kunnskapog innlegging av data i Vannmiljøsystemet /Naturbase500 100Vurdere vern og prioriterte arter 500Beskrivelse av inventeringsmetodikk 75Utdanning av inventerere 100 100Supplerende kartlegging 200 800 500 500Artsbestemmelse/verifiseringstjeneste x x xTilstandsvurdering og problemkartlegging 125 1000 1000 1000 70Tiltaksplanlegging 300 1000 1000 1000Skjøtsel 200 300 300 300Engangstiltak 500 500 2100 3600Overvåking x x x x x xFremskaffe kunnskap om artenes miljøkrav 200 800 800 500In<strong>for</strong>masjon 20 60 20 20 50 20Administrasjon og koordinering 80 80 80 80 80 80Sluttrapport / evaluering 100Totalt finansieringsbehov 1300 3200 3400 3800 2500 2500 40008 LitteraturAlmquist, E. 1929. Upplands vegetation och flora.Acta phytogeographica Suec. I: 1-624.Barrat-Segretain, M-H., Elger, A., Sagnes, P., Puijalon,S. 2002. Comparision of three lifehistory traits ofinvasive Elodea canadensis Michx. And Elodeanuttallii (Planch.) H. St.John. Aquatic Botany 74:299-313.Blindow, I. 1992. Decline of charophytes duringeutrophication: comparison with angiosperms.Freshwater Biology 28: 9-14.Blindow, I. 2009. Åtgärdsprogram för hotade kransalger:arter i kalkrika sjöar 2008-2011. Trådträfse(Chara fili<strong>for</strong>mis), Spretsträfse (Chara rudis), Stjärnslinke(Nitellopsis obtusa). Naturvårdsverket, Rapport5848, april 2009.Blindow, I. & Langangen, A. 1995. Kransalger i Jämtland.Svensk Botanisk Tidskrift 89: 111-117.Brandrud, T.E. 2002. Kartlegging av biologisk mangfold(naturtypekartlegging) i ferskvann. Innsjøer.Fylkesoversikt i Oslo og Akershus. – NINA Oppdragsmelding764: 1-97.Brandrud, T. & Aagaard, K. (red). Virkninger av<strong>for</strong>urensninger på biologisk mangfold: Vann og vassdragi by- og tettstedsnære områder. En kunnskapsstatus.NINA temahefte 13.Brandrud, T.E. og Bendiksen, E. 2005. Naturtypekartleggingi Lunner kommune. Rapportdel II Faktaarkmed lokalitetsbeskrivelser og verdivurdering. Upubl.Brandrud, T.E.; Mjelde, M. 1992. Undersøkelse avmakrovegetasjon i nedre del av Leira og i kroksjøerpå Leiras elveslette. Vannbruksplanutvalget<strong>for</strong> Romerike, rapp. nr. 12.Brandrud, T.E. og Mjelde, M. 1999. Vasspest (Elodeacanadensis). Effekter på biologisk mangfold. Spredningsmønstreog tiltak. Norsk institutt <strong>for</strong> vann<strong>for</strong>skning.NIVA-rapport lnr. 4075-99.Brouwer, E., Bobbink, R., Roelofs, J.G.M. 2002. Restorationof aquatic macrophyte vegetation in acidifiedand eutrophied softwater lakes: an overview. AquaticBotany 73: 405-431Chambers, P.A. & Kalff, J. 1985. Depth distributionand biomass of submersed aquatic macrophyte communitiesin relation to secchi depth. Can. J. Fish.Aquat. Sci. 42: 701-709.32
<strong>Direktoratet</strong> <strong>for</strong> natur<strong>for</strong>valtning 2001. Biologiskmangfold - Kartlegging av ferskvanns<strong>for</strong>ekomster.DN-håndbok nr. 15.<strong>Direktoratet</strong> <strong>for</strong> natur<strong>for</strong>valtning 2007. Kartleggingav naturtyper. Verdisetting av biologisk mangfold.DN-håndbok nr. 13.Direktoratsgruppa Vanndirektivet, 2009. Veileder01:2009 Klassifisering av miljøtilstanden i vann.Dolmen, D., Strand, L.Å. og Fossen, A. 1991. Dammerpå Romerike. En registrering og inventeringav dammer i kulturlandskapet, med hovedvekt påamfibier. – Rapport nr 2/1991. Fylkesmannen i Osloog Akershus, Miljøvernavdelingen.EEA 2008. Impacts of Europe’s changing climate- 2008 indicatorbased assessment. European EnvironmentAgency (EEA). Report No 4/2008.Forsberg, C. 1965. Environmental conditions ofSwedish charophytes. Symb. Bot. Ups. XVIII, 4:1-67.Forsberg, C., Kleiven, S. & Willèn, T. 1990. Absenceof allelopathic effects of Chara on phytoplanktonin situ. Aquatic Botany, 38, 289-294.Fremstad, E. 2002. Natura 2000 i Norge. NTNUVitenskapsmuseet. Rapp. botanisk Serie 2002-5.Fremstad. E. og Moen, A. 2001. Truete vegetasjonstyperi Norge. NTNU Vitenskapsmuseet. Rapportbotanisk serie 2001-4.Greve, L., Jonassen, T. & Olsen, T.J. 2008. Newrecords of Phaeomyiidae and Sciomyzidae (Diptera)in Norway. Norw. J. Entomol. 55, 49–52.Gross, E. Hilt, S., Lombardo, P. & Mulderij, G. 2007.Searching <strong>for</strong> allelopathic effects of submergedmacrophytes on phytoplankton – state of the artand open questions. Hydrobiologia 584: 77-88.Hargeby, A., Andersson, G., Blindow, I. & Johansson, S.1994. Trophic web structure in a shallow eutrophiclake during a dominance shift from phytoplanktonto submerged macrophytes -Hydrobiologia 279/280:80-90.Hargeby, A., Blindow, I., Andersson, G. 2007. Longtermpatterns of shifts between clear and turbidstates in krankesjön and Lake Tåkern. Ecosystems10: 28-35.Imesland, S. 2008. Smal vasspest Elodea nuttallii ny<strong>for</strong> Norge i Fuglestadåna på Jæren – og generelt omvasspest på Jæren. Blyttia 66(2): 134-135.Jordal, J.B. & og Gjul, K.B. 2004. Biologisk mangfoldi ferskvann i Møre og Romsdal. En kunnskapsstatus.Fylkesmannen i Møre og Romsdal. Areal- og miljøvernavdelinga.Rapport 2 - 2004Kotta, J., Torn, K., Martin, G., Orav-Kotta, H., Paalme,T. 2004. Seasonal variation in invertebrate grazingon Chara connivens and C. tomentosa in Kõiguste Bay,NE Baltic Sea Helgoland Marine Research, Volume58, Number 2, April 2004 , pp. 71-76(6)Kålås, J.A., Viken, Å., Henriksen, S. og Skjelseth,S. (red.) 2010. Norsk rødliste <strong>for</strong> arter 2010 –Norwegian Red List. Artsdatabanken, Norge.Langangen, A. 1992. Holetjern i Vestre Toten, kransalgenesom ble borte. Blyttia 2: 53-57.Langangen, A. 2003. Kalksjøer med kransalgevegetasjoni Norge. I. Generell innledning samt beskrivelseav sjøer i Østfold, Oslo, Akershus, Hedmark og Oppland.Blyttia 61(4): 190-198.Langangen, A. 2004. Kalksjøer med kransalgevegetasjoni Norge. 62: 51-57.Langangen, A. 2004. Kalksjøer med kransalgevegetasjoni Norge. 62: 198-211.Langangen, A. 2007. Kransalger og deres <strong>for</strong>ekomsti Norge. Saeculum Forlag, Oslo.Langangen, A. & Mjelde, M. 2010. <strong>Handlingsplan</strong> <strong>for</strong><strong>kalksjøer</strong> – Faktaark <strong>for</strong> viktige arter av kransalgerog tjønnaks. Fylkesmannen i Oppland, miljøvernavdelingen.Rapp. nr, 3/10. 39 s.Løvik, J.E., Mjelde, M., og Romstad, R. 2008. Overvåkingav vann<strong>for</strong>ekomster i Hamar kommune i2007. Frognertjernet. Norsk instiuttt <strong>for</strong> vann<strong>for</strong>skning,NIVA-rapport 5613-2008.Madsen, T.V. & Sand-Jensen, K. 1991. Photosyntheticcarbon assimilation in aquatic macrophytes. AquaticBotany 41: 5–40.Mjelde, M. 1997. Virkninger av <strong>for</strong>urensning på biologiskmangfold: Vann og vassdrag i by- og tettstedsnæreområder. Vannvegetasjon i innsjøer - effekterav eutrofiering. En kunnskapsstatus. Norsk institutt<strong>for</strong> vann<strong>for</strong>skning. NIVA-rapport 3755-97.Mjelde, M. 2009. Smal vasspest (Elodea nuttallii) iBjårvatn. Forekomst og dybdeutbredelse av vannvegetasjon2008. Norsk institutt <strong>for</strong> vann<strong>for</strong>skning.NIVA-rapport lnr. OR-5731.33
Mjelde, M., Brandrud, T.E. 1990. Tårstadvassdraget.Botaniske undersøkelser i Tennvatn, Sommervatn,Kjerkhaugvatn, Nautåvatn og Langvatn 1990. Norskinstitutt <strong>for</strong> vann<strong>for</strong>skning. NIVA-rapport lnr. 2481.Mjelde, M., Rørslett, B. og Wang, P. 2000. Norskvannflora. Forprosjekt: Eksempler på faktaark. Norskinstitutt <strong>for</strong> vann<strong>for</strong>skning. NIVA-rapport lnr. 4180-2000.Mjelde, M., Bækken, T. 2009. Problemkartleggingog overvåking av kransalgesjøer i vannområdeHadeland. Norsk institutt <strong>for</strong> vann<strong>for</strong>skning. NIVArapportlnr. OR-5727.Mjelde, M., Lombardo, P., Johansen, S.W., Berge, D.Mass invasion of Elodea canadensis Michx – Impacton biodiversity (in prep) MD 2009. Lov om <strong>for</strong>valtningav naturens mangfold (naturmangfoldloven).Lov 2009-06-19. Miljøverndepartementet.Penning, W.E., Mjelde, M., Dudley, B., Hellsten, S.,Hanganu, J. 2008a. Classifying aquatic macrophytesas indicators of eutrophication in European lakes.Aquatic Ecology, vol. 42, no 2: 237-251.Penning, W.E., Dudley, B., Mjelde, M., Hellsten, S.,Hanganu, J. 2008b. Using aquatic macrophytecommunity indices to define the ecological statusof European lakes. Aquatic Ecology, vol. 42, no 2:253-264.Påhlsson, L. (Red.) 1994. Vegetationstyper i Norden.TemaNord 1994:665. Nordisk Ministerråd. København.Reinsborg, N. 1952. Jaren, Vassjøtjern og Mæna påHadeland. H.oppg. Universitetet i Oslo.Riksrevisjonen 2006. Riksrevisjonens undersøkelseav myndighetenes arbeid med kartlegging og overvåkingav biologisk mangfold og <strong>for</strong>valtning av verneområder.Dokument 3:12 (2005-2006).Samuelsson, G. 1925. Untersuchungen über diehöhere Wasserflora von Dalarna. Svenska växtecologiskasällskapets handlingar IX.Scheffer, M., van der Berg, M., Breukelaar, A., Breukees,C. Coops, H., Dock, R., Meijer, M.-L., 1994.Vegetated areas with clear water in turbid shallowlakes. Aquatic Botany 49: 193-196.Sigmond, E.M.O., Gustavson, M., Roberts, D.1984.Berggrunnskart over Norge. M 1:1 million. Norgesgeologisk undersøkelse.Skjelkvåle, B.L., Henriksen, A., Faafeng, B., Fjeld, E.,Traaen, T., Lien, L., Lydersen, E., Buan, A.K. 1996.Regional innsjøundersøkelse 1995. En vannkjemiskundersøkelse av 1500 norske innsjøer. Norsk institutt<strong>for</strong> vann<strong>for</strong>skning. NIVA-rapport lnr. 3613.Skjelkvåle, B.L., Christensen, G.N. (Akvaplan NIVA),Mjelde, M., Bækken, T., Rognerud, S., Dahl-Hansen,G. (Akvaplan NIVA), Smith, T. (Akvaplan NIVA). 2009.StatoilHydros miljøovervåkningsprogram fra Snøhvit.Overvåkning av vann- og sedimentkjemi, vannvegetasjon,bunndyr og fisk - gjenanalyser 2008. NIVArapportOR-5756.Strøm, K. 1942. Hadeland lakes. A limnologicalOutline. Skr. Norske Vidensk. Akad. Oslo I. Mat.Naturv. Kl. 1941 (7): 1-42.Thorsen, E.B. og Teien, T. K. 2007. Norge opp avnaturverngrøfta? Vernestatus <strong>for</strong> noen truede naturtyper– behov <strong>for</strong> sterk naturmangfoldlov. WWFFagrapport nr. 1, 2007.Walseng, B., Brandrud, T.E., Gausemel, G., Lierhagen,S. og Tufto, A. 2002. Krepsdyr i 12 kransalgesjøerpå Hadeland (Lunner og Gran kommuner, Opplandfylke) langs en trofigradient. – NINA fagrapport 057.Walseng, B. & Often, A. 2004. Ferskvannsbiologiskeundersøkelser i <strong>for</strong>bindelse med planlagte inngrep iInnervatnet, Brønnøy kommune - NINA Oppdragsmelding845. 26pp.Wium-Andersen, S., Anthoni, U., Christophersen, C.,Houen, G. 1982. Allelopathic effects on phytoplanktonby substances isolated from aquatic macrophytes(Charales). Oikos 39: 187-190.Økland, J. 1990. Lakes and snails. Environmentand Gastropoda in 1,500 Norwegian lakes, pondsand rivers. Universal Book Services/Dr. W. Backhuys,Oegstgeest, The Netherlands. 516 pp. ISBN90-73348-02-1.Økland, K.A. & Økland, J. 1996. Freshwater sponges(Porifera: Spongillidae) of Norway: distribution andecology. Hydrobiologia 330: 1-30.Økland, J. & Økland, K.A. 1998. Vann og vassdrag 3.Kjemi, fysikk og miljø. Vett og Viten AS.Økland, K.A. & Økland, J. 2006. Mosdyrene (Bryozoa)i ferskvann i Norge. Fauna, Oslo 59(1-2): 2-14.Økland, K.A. & Økland, J. 2007. Ørretmaten vanligmarflo Gammarus lacustris i ferskvann i Norge –utbredelse og økologi. Fauna, Oslo 60(1): 10-19.34
DN-rapportoversikt20112011-6: <strong>Handlingsplan</strong> <strong>for</strong> <strong>kalksjøer</strong>2011-5: <strong>Handlingsplan</strong> mot amerikansk mink (Neovison vison)2011-4: Norwegian action plan <strong>for</strong> the Lesser White-fronted Goose Anser erythropus2011-3: Natur i endring2011-2: Plan <strong>for</strong> kalking av vassdrag i Norge 2011-20152011-1: Utredning om havsil, med særlig fokus på dens betydning i økosystemet og behov <strong>for</strong> tverrsektorielle tiltak20102010-6: Innlandsfiske2010-5: <strong>Handlingsplan</strong> <strong>for</strong> dragehode Dracocephalum ruyschiana og dragehodeglansbille Meligethes norvegicus2010-4: <strong>Handlingsplan</strong> <strong>for</strong> eremitt Osmoderma eremita2010-3: <strong>Handlingsplan</strong> <strong>for</strong> mnemosynesommerfugl Parnassius mnemosyne2010-2: Natur i endring2010-1: <strong>Handlingsplan</strong> <strong>for</strong> Dvergålegras Zostera nolteii20092009-8: Strategi <strong>for</strong> <strong>for</strong>valtning av hjortevilt2009-7: <strong>Handlingsplan</strong> <strong>for</strong> horndykker2009-6: <strong>Handlingsplan</strong> <strong>for</strong> slåttemark2009-5: <strong>Handlingsplan</strong> <strong>for</strong> hortulan Emberiza hortulana2009-4: <strong>Handlingsplan</strong> <strong>for</strong> sinoberbille Cucujus cinnaberinus2009-3: <strong>Handlingsplan</strong> <strong>for</strong> elvesandjeger Cicindela maritima2009-2: <strong>Handlingsplan</strong> <strong>for</strong> dverggås Anser erythropus2009-1: <strong>Handlingsplan</strong> <strong>for</strong> hubro Bubo bubo20082008-4: Utredning om behov <strong>for</strong> tiltak <strong>for</strong> koraller og svampsamfunn2008-3: <strong>Handlingsplan</strong> <strong>for</strong> åkerrikse Crex crex2008-2: <strong>Handlingsplan</strong> mot mårhund Nyctereutes procyonoides2008-1: <strong>Handlingsplan</strong> <strong>for</strong> stor salamander Triturus cristatus20072007-4: Verneplan <strong>for</strong> Jan Mayen. Forslag til opprettelse av Jan Mayen naturreservat2007-3: Forslag til nytt regelverk <strong>for</strong> motorferdsel i utmark og vassdrag – Høringsdokument2007-2b: Climate Change – Nature Management Measures2007-2: Klimaendringer – tilpasninger og tiltak i natur<strong>for</strong>valtningen2007-1b: Emerald Network in Norway – Final Report from the Pilot Project2007-1: Emerald Network i Norge. Pilotprosjekt20062006-3: <strong>Handlingsplan</strong> <strong>for</strong> elvemusling Margaritifera margaritifera2006-2: <strong>Handlingsplan</strong> <strong>for</strong> damfrosk Rana lessonae2006-1: <strong>Handlingsplan</strong> <strong>for</strong> rød skogfrue Cephalanthera rubra20052005-1: Policy og retningslinjer <strong>for</strong> miljø<strong>for</strong>valtningens samarbeid med nasjonalparksentrene2004Ingen utgitte rapporter i 200420032003-2: <strong>Handlingsplan</strong> <strong>for</strong> fjellrev2003-1: Forvaltningsplan <strong>for</strong> Hardangervidda nasjonalpark med landskapsvernområder
KONTAKTINFO<strong>Direktoratet</strong> <strong>for</strong> natur<strong>for</strong>valtning. Besøksadresse: Tungasletta 2.Postadresse: Postboks 5672 Sluppen, 7485 Trondheim,tlf: 73 58 05 00, faks: 73 58 05 01, e-post: postmottak@dirnat.no, www.dirnat.no<strong>Direktoratet</strong> <strong>for</strong> natur<strong>for</strong>valtning har sentrale, nasjonaleoppgaver og ansvar i arbeidet med å <strong>for</strong>valte norsknatur. Det innebærer å bevare naturmangfoldetog legge til rette <strong>for</strong> friluftsliv og bruk av naturensressurser.<strong>Direktoratet</strong> <strong>for</strong> natur<strong>for</strong>valtning er en rådgivende ogutøvende etat, underlagt Miljøverndepartementet. Vihar myndighet til å <strong>for</strong>valte naturressurser, gjennomulike lover og <strong>for</strong>skrifter som Stortinget har vedtatt.Ut over lovbestemte oppgaver har vi også ansvar<strong>for</strong> å identifisere, <strong>for</strong>ebygge og løse miljø problemer.<strong>Direktoratet</strong> <strong>for</strong> natur<strong>for</strong> valtning samarbeider medandre myndigheter og gir råd og in<strong>for</strong>masjon tilbefolkningen.