Penguin - en målsøkende rakett mot skip - Forsvarets ...
Penguin - en målsøkende rakett mot skip - Forsvarets ...
Penguin - en målsøkende rakett mot skip - Forsvarets ...
Create successful ePaper yourself
Turn your PDF publications into a flip-book with our unique Google optimized e-Paper software.
ForordVed FFIs 50-årsjubileum i 1996 fikk OlavNjølstad og Olav Wick<strong>en</strong>, da ved Instituttfor forsvarsstudier, i oppdrag å skrive FFIshistorie for de første 25 år. Oppdraget tokspesielt sikte på å belyse instituttets rolle i<strong>en</strong> nasjonal samm<strong>en</strong>h<strong>en</strong>g, i forhold til teknologiutvikling,industripolitikk og, med år<strong>en</strong>e,forsvarsplanlegging. Kildematerialet var førstog fremst FFIs arkiv med instituttets korrespondanseog møtereferater fra styr<strong>en</strong>deorganer, samt off<strong>en</strong>tlige dokum<strong>en</strong>ter av ulikeslag, og Egil Eriks<strong>en</strong>s og Eigil Strømsøessamlede fremstilling av prosjektaktivitet<strong>en</strong>eved instituttet. Oppdraget ble løst på <strong>en</strong> utmerketmåte ved utgivels<strong>en</strong> av bok<strong>en</strong> ”Kunnskapsom våp<strong>en</strong>”. D<strong>en</strong> har i høy grad bidratttil å gi instituttet som helhet og dets tidligeledere <strong>en</strong> velfortj<strong>en</strong>t heder.Imidlertid var det tidlig klart at oppdragetsom ble gitt til Njølstad og Wick<strong>en</strong> ikkeville gi rom for nevneverdig omtale av selvegj<strong>en</strong>nomføring<strong>en</strong> av instituttets prosjekter.Hvordan oppstod ide<strong>en</strong>e som ledet tilprosjekt<strong>en</strong>e? Hva var forutsetning<strong>en</strong>e forgj<strong>en</strong>nomføring<strong>en</strong>? Hvem stod for d<strong>en</strong>, oghvilke utfordringer møtte de underveis? Medandre ord, vi savner vitnefaste nedtegnelserfra det ”indre liv” i instituttet som frembraktede resultat<strong>en</strong>e som berømmes i nasjonaltperspektiv. Dette har vi bedt prosjektledereog prosjektmedarbeidere å fortelle om.som kilder for de <strong>en</strong>kelte heft<strong>en</strong>e hvor deresbidrag befinner seg.Instituttets ut<strong>en</strong> samm<strong>en</strong>ligning største ogteknologisk bredeste prosjekt-område harvært utvikling<strong>en</strong> av sjømåls<strong>rakett</strong>er. D<strong>en</strong> første<strong>P<strong>en</strong>guin</strong>-<strong>rakett</strong><strong>en</strong> ble i sin helhet utvikletav instituttet, og systemarbeider og kritiskedeler er utviklet for de påfølg<strong>en</strong>de versjonerav <strong>P<strong>en</strong>guin</strong> og NSM (Nytt SjømålsMissil).En samlet historisk fremstilling av d<strong>en</strong>nevirksomhet<strong>en</strong> er i arbeid i regi av KongsbergDef<strong>en</strong>ce & Aerospace. Vi har valgt å avv<strong>en</strong>ted<strong>en</strong> før vi tar stilling til om det er aktuelt åutgi et supplem<strong>en</strong>t inn<strong>en</strong>for d<strong>en</strong>nehefteseri<strong>en</strong>.Erling Skog<strong>en</strong> er redaktør for det samledeprosjektet. Han har nedlagt et betydeligarbeid i bearbeiding av tekst<strong>en</strong>e og fremskaffingog redigering av billedmaterialet.Kjeller 1. mars 2003Nils HolmeHvordan skulle det gj<strong>en</strong>stå<strong>en</strong>de arbeidetlegges an? Etter nøye vurdering har vi satsetpå <strong>en</strong> serie historiske hefter som hvert dekkeret begr<strong>en</strong>set prosjekt eller fagområde.Det er flere fordeler ved d<strong>en</strong>ne løsning<strong>en</strong>:Arbeid<strong>en</strong>e kan utgis etter hvert som de blirferdige, og det krever ikke meget å utgi <strong>en</strong>forbedret utgave dersom feil eller manglerskulle bli påpekt.Prosjektet har <strong>en</strong> risiko. Jo bedre vi lykkesmed å få frem de viktige bidrag<strong>en</strong>e ogbidragsyterne, desto kjedeligere blir det medde mangler som allikevel ikke unngås. Ogsåmed tanke på oppretting av slike mangler erhefteform<strong>en</strong> <strong>en</strong>klest.Oppslutning<strong>en</strong> om dette prosjektet har værtmeget stor, og mange tidligere og nåvær<strong>en</strong>demedarbeidere har bidratt. De er nevntFra <strong>Forsvarets</strong> forskningsinstitutts historie
<strong>P<strong>en</strong>guin</strong>– <strong>en</strong> målsøk<strong>en</strong>de <strong>rakett</strong> <strong>mot</strong> <strong>skip</strong><strong>P<strong>en</strong>guin</strong>-prosjektet har vært det desidert største utviklingsprosjektet ved <strong>Forsvarets</strong>forskningsinstitutt (FFI) no<strong>en</strong> gang. Det har også vært betegnet som det størsteforsknings- og utviklingsprosjekt i Norge på 1960-1970-tallet. Det har helt fra begynnels<strong>en</strong>vært preget av dristige ideer som hele tid<strong>en</strong> har dratt nytte av d<strong>en</strong> aller sisteutvikling<strong>en</strong> inn<strong>en</strong> moderne teknologi. Ofte hadde <strong>en</strong> ideer og tanker om tekniske løsningersom ikke kunne realiseres fordi kompon<strong>en</strong>t<strong>en</strong>e ikke fantes. M<strong>en</strong> de kom etter hvert, og<strong>P<strong>en</strong>guin</strong>-<strong>rakett</strong><strong>en</strong> ble d<strong>en</strong> mest moderne IR-heim<strong>en</strong>de <strong>rakett</strong> som var utviklet.Gj<strong>en</strong>nom hele sin utviklingstid har prosjektet vært preget av medarbeidere med <strong>en</strong>tusiasmeog pågangs<strong>mot</strong>. Norge og flere andre land har fått et moderne og effektivt <strong>rakett</strong>forsvar<strong>mot</strong> <strong>skip</strong>, og norsk industri har fått tilført ny kompetanse på <strong>en</strong> rekke områder.Utvikling<strong>en</strong> av <strong>P<strong>en</strong>guin</strong>-<strong>rakett</strong><strong>en</strong> ved FFI og s<strong>en</strong>ere Kongsberg Våp<strong>en</strong>fabrikk (KV) frem tilproduksjon og salg er grundig beskrevet av Hans Christian Erlands<strong>en</strong> i bok<strong>en</strong> ”Flyg<strong>en</strong>depingviner” for Kongsberg Def<strong>en</strong>ce & Aerospace (KDA). Dette heftet gir bare <strong>en</strong> kortomtale av et stort prosjekt, på linje med beskrivelse av andre prosjekter i d<strong>en</strong>nehefteseri<strong>en</strong>.Prosjekt <strong>P<strong>en</strong>guin</strong>Mot slutt<strong>en</strong> av 1950-år<strong>en</strong>e var det <strong>en</strong> alminneligoppfatning ved FFI at antiubåt<strong>rakett</strong><strong>en</strong>Terne (omtalt i hefte nr. 2 i d<strong>en</strong>ne hefteseri<strong>en</strong>)ville bli <strong>en</strong> suksess, både teknisk ogoperativt. Terneprosjektet hadde etter norskmålestokk vært stort og komplisert, og dethadde vært saml<strong>en</strong>de. Instituttets medarbeiderefra flere fagavdelinger hadde arbeidetsamm<strong>en</strong> for å kunne løse de mangeartedeteknologiske problemer som Terne-prosjektetinvolverte. Det var også berettiget håp omsalg til flere Nato-land. Terne var et vellykket<strong>rakett</strong>våp<strong>en</strong> <strong>mot</strong> undervannsbåter oghadde tilført instituttet og norsk industrihøyteknologisk kompetanse som tidligereikke fantes i Norge. Kongsberg Våp<strong>en</strong>fabrikk(KV) ble produs<strong>en</strong>t av Terne-våp<strong>en</strong>systemetog utviklet seg fra å være <strong>en</strong> <strong>en</strong>kel geværprodus<strong>en</strong>ttil <strong>en</strong> høyteknologisk bedrift for<strong>rakett</strong>systemer.Forskerne ved FFI begynte å t<strong>en</strong>ke på et nyttog stort saml<strong>en</strong>de prosjekt som skulle byggevidere på d<strong>en</strong> kompetanse og erfaring somvar bygget opp inn<strong>en</strong> fagområdet <strong>rakett</strong>teknikk.De ville satse på d<strong>en</strong> sterke utviklingsom hadde funnet sted inn<strong>en</strong> aerostruktur,elektronikk, halvlederteknologi og automatiskstyring og kontroll.Nye MTBerSjøforsvaret planla på d<strong>en</strong> tid<strong>en</strong>, godtunderstøttet av Systemgrupp<strong>en</strong> ved FFI, etsjøinvasjonsforsvar basert på <strong>en</strong> småbåtmarinemed utgangspunkt i <strong>mot</strong>ortorpedobåter(MTBer). Fartøystyp<strong>en</strong>, “Storm”-klass<strong>en</strong>kanonbåter, var allerede på tegnebrettet.Problemet var å skaffe disse fartøy<strong>en</strong>e <strong>en</strong>bevæpning som kunne ha ønsket virkning<strong>mot</strong> de store transportfartøy<strong>en</strong>e og dereskraftige eskorte. Konv<strong>en</strong>sjonelle torpedoerhadde nok tilstrekkelig effekt, m<strong>en</strong> effektivskuddavstand var for kort. 75 mm tårnkanonersom på dette tidspunkt var planlagtfor “Storm”-klass<strong>en</strong> fartøyer hadde noktilstrekkelig rekkevidde, m<strong>en</strong> skadeeffekt<strong>en</strong>var for lit<strong>en</strong> <strong>mot</strong> store fartøyer.Dette var problemstilling<strong>en</strong> som offisereri Sjøforsvarsstab<strong>en</strong> la fram for forskningssjefHans Chr. Christ<strong>en</strong>s<strong>en</strong> ved instituttetsAvdeling for eksplosiver (Avd. X). I 1959 anmodetChrist<strong>en</strong>s<strong>en</strong> forsker Nils Grøholdt omå påta seg ansvaret for studi<strong>en</strong> FlX. Christ<strong>en</strong>s<strong>en</strong>la fram sine tanker om et autonomt<strong>rakett</strong>våp<strong>en</strong> for Grøholdt og ba ham setteigang <strong>en</strong> forstudie rettet <strong>mot</strong> et slikt våp<strong>en</strong>.På dette tidspunkt forelå ikke d<strong>en</strong> teknologisom det skulle vise seg at <strong>rakett</strong>utvikling<strong>en</strong>krevde. Studi<strong>en</strong> måtte derfor ta for segFra <strong>Forsvarets</strong> forskningsinstitutts historie
konseptet ut fra fartøyklass<strong>en</strong>s størrelse,aktuelle rekkevidder, nødv<strong>en</strong>dig spr<strong>en</strong>gkraftog mulige styresystemer for et autonomtvåp<strong>en</strong>. Man måtte så vurdere d<strong>en</strong> teknologiskeutvikling man kunne forv<strong>en</strong>te inn<strong>en</strong>de forskjellige fagdisipliner under våp<strong>en</strong>etsutviklingsperiode.Grøholdt hadde beskjed<strong>en</strong> kompetanseinn<strong>en</strong> de aktuelle fagområd<strong>en</strong>e, m<strong>en</strong> hanhadde fantasi og pågangs<strong>mot</strong>. For å oppnåfaglig støtte inn<strong>en</strong> <strong>rakett</strong>styringsteknikk tokGrøholdt derfor omgå<strong>en</strong>de kontakt medAvdeling for elektronikk (Avd. E) med KarlHolberg som forskningssjef. Tycho Jæger bleogså satt på oppgav<strong>en</strong>, og det var han somsamm<strong>en</strong> med Grøholdt gj<strong>en</strong>nomførte systemstudi<strong>en</strong>FIX i løpet av ca. ett år. Holberg spilte<strong>en</strong> aktiv rolle i d<strong>en</strong>ne prosess<strong>en</strong> i forholdettil Sjøforsvaret, og ikke minst vurdering avd<strong>en</strong> teknologiske utvikling, spesielt i USA.Fra Sjøforsvaret deltok Nils Owr<strong>en</strong>. Studi<strong>en</strong>ble avsluttet med <strong>en</strong> rapport som dannetgrunnlaget for FFIs suver<strong>en</strong>t største prosjekttil langt ut i 1990-år<strong>en</strong>e Det ble naturlig noksatset på et nytt <strong>rakett</strong>våp<strong>en</strong>. M<strong>en</strong> d<strong>en</strong>negang<strong>en</strong> skulle det bli et overflate til overflatesjømålsvåp<strong>en</strong>, et styrt, fullt ut autonomt <strong>rakett</strong>våp<strong>en</strong>,et såkalt missil (ifølge definisjon er<strong>P<strong>en</strong>guin</strong> et ”guided missile”. Sjøforsvaret harvalgt å kalle sine båter som bærer <strong>P<strong>en</strong>guin</strong>for Missil Torpedo Båter). D<strong>en</strong> mest avanserteteknikk skulle tas i bruk under utvikling<strong>en</strong>av et slikt komplekst våp<strong>en</strong>system.<strong>P<strong>en</strong>guin</strong>-prosjektet startet i 1961At <strong>en</strong> slik utviklingsoppgave ville strekke segover minst <strong>en</strong> 10-årsperiode, forutså defleste. M<strong>en</strong> at utvikling<strong>en</strong> av nye g<strong>en</strong>erasjonersjømåls<strong>rakett</strong>er skulle følge etter, ogstrekke seg forbi år 2000 var det vel få somforutså.<strong>P<strong>en</strong>guin</strong>En kort skisse av våp<strong>en</strong>systemet hører medfør vi beskriver d<strong>en</strong> fasciner<strong>en</strong>de utvikling<strong>en</strong>som fulgte opp gj<strong>en</strong>nom 1960-år<strong>en</strong>e,1970-år<strong>en</strong>e, 1980-år<strong>en</strong>e og <strong>en</strong>dog gj<strong>en</strong>nom1990-år<strong>en</strong>e. D<strong>en</strong> første g<strong>en</strong>erasjon av<strong>P<strong>en</strong>guin</strong>-systemer, <strong>P<strong>en</strong>guin</strong> Mk 1, ble utvikletog brakt frem til operativ status på 26 avvåre kanonbåter og fem fregatter i period<strong>en</strong>1961-72. Dette systemet omfattet inntilseks <strong>rakett</strong>er for hvert fartøy, samt <strong>en</strong> fartøysinstallasjonsom ivaretok d<strong>en</strong> nødv<strong>en</strong>digetekniske og operative kontroll av <strong>rakett</strong><strong>en</strong>e.Rakett<strong>en</strong>e var plassert på sine launchere(utskytingsramper) i sjøtette kasser på fartøy<strong>en</strong>esakterdekk.Rakett<strong>en</strong> er modulært oppbygget og bestårav følg<strong>en</strong>de moduler regnet fra <strong>rakett</strong>nes<strong>en</strong>og akterover:<strong>P<strong>en</strong>guin</strong> Mk 1 skytes ut fra “Storm”-klass<strong>en</strong> MTB.Fra <strong>Forsvarets</strong> forskningsinstitutts historie
• Infrarød målsøker• Gassdrevet styreservo med fire canardfinner• Laser høydemåler• Styremodul (navigasjonsmodul)• Stridshode med brannrør• Gang<strong>mot</strong>or. (Rakett<strong>mot</strong>or for fremdrift ifluktfas<strong>en</strong>)• Start<strong>mot</strong>or. (Rakett<strong>mot</strong>or for akselerasjoni utskytingsfas<strong>en</strong>)• Fire pilspissformede vinger festet på<strong>mot</strong>ormodul<strong>en</strong>Idet <strong>rakett</strong><strong>en</strong> forlater sin launcher er d<strong>en</strong>utstyrt med alle nødv<strong>en</strong>dige data om måletd<strong>en</strong> skal søke, medregnet målets posisjon,fart og kurs. Rakett<strong>en</strong> kj<strong>en</strong>ner også sineg<strong>en</strong> posisjon og ori<strong>en</strong>tering i rommet. Medutgangspunkt i disse data sørger så <strong>rakett</strong><strong>en</strong>streghetsnavigasjonssystem for å bringed<strong>en</strong> fram til et punkt hvor dets målsøker kanaktiveres, lokalisere målet og styre til treff.En laser høydemåler sørger for at <strong>rakett</strong><strong>en</strong>holder <strong>en</strong> fast lav høyde over sjø<strong>en</strong>. Når<strong>rakett</strong><strong>en</strong>s målsøker aktiveres overtar d<strong>en</strong>nestyring<strong>en</strong>, bringer d<strong>en</strong> opp i noe størrehøyde, søker målet og styrer det i stup <strong>mot</strong>fartøyets vannlinje. Rakett<strong>en</strong> er såledesfullst<strong>en</strong>dig autonom etter at d<strong>en</strong> forlaterskyt<strong>en</strong>de fartøy.Fartøysinstallasjon<strong>en</strong> omfatter launcheremontert i sjøtette beskyttelseskasser. Kass<strong>en</strong>eåpnes automatisk som ledd i avfyringssekv<strong>en</strong>s<strong>en</strong>.Rakett<strong>en</strong>e blir levert ferdig monterteog kontrollerte i sine kasselauncherefra depot. Kass<strong>en</strong>e monteres på dekk vedhjelp av hurtigbeslag, og kontroll- og avfyringskablertilkoples. Dermed er <strong>rakett</strong><strong>en</strong>eklare for operativ bruk.Fartøysinstallasjon<strong>en</strong> omfatter også individuellekraftforsyningsmoduler, operatørpanel,oppstartings- og kontrollsystemer, og <strong>en</strong>kompakt digital minidatamaskin som beregnerall d<strong>en</strong> informasjon <strong>rakett</strong><strong>en</strong>e kreverfram til avfyring. Det gj<strong>en</strong>nomføres også kontinuerligtest av kritiske parametre for styreogsøkermodul<strong>en</strong>e. De primære måldatakommer fra fartøyets ordinære ildledningsradarog øvrige siktesystemer. Sinnrikt sikredeavfyringskretser inngår i systemet.Stridshodets virkning i målet kan samm<strong>en</strong>lignesmed de 28 cm granater somhovedartilleriet på de tyske slagkrysserne“Scharnhorst” og “Gneis<strong>en</strong>au” b<strong>en</strong>yttet underann<strong>en</strong> verd<strong>en</strong>skrig. Disse fartøyer hadde etdeplasem<strong>en</strong>t på 28 000 tonn. I tillegg ertreffsannsynlighet<strong>en</strong> for våre små kanonbåters<strong>P<strong>en</strong>guin</strong>-<strong>rakett</strong>er langt høyere <strong>en</strong>n forslagkryssernes artilleri. Dette sier noe ommoderne marinefartøyers slagkraft, noe somble understreket ved egypternes s<strong>en</strong>king avd<strong>en</strong> israelske jager<strong>en</strong> “Eilat” med <strong>en</strong> sovjetiskradarheim<strong>en</strong>de Styx-<strong>rakett</strong> i 1967.Neseseksjon <strong>P<strong>en</strong>guin</strong> Mk 1. Bak glassdom<strong>en</strong>på topp<strong>en</strong> ses søker<strong>en</strong>. På sid<strong>en</strong> erde styrbare canardfinn<strong>en</strong>e og l<strong>en</strong>ger nedeses åpning<strong>en</strong> for laser høydemåler.<strong>P<strong>en</strong>guin</strong> var d<strong>en</strong> første målsøk<strong>en</strong>de sjømåls<strong>rakett</strong><strong>en</strong>inn<strong>en</strong> Nato, raskt etterfulgt av d<strong>en</strong>franske radarheim<strong>en</strong>de sjømåls<strong>rakett</strong><strong>en</strong>Exoset. Samm<strong>en</strong>lignet med Styx-<strong>rakett</strong><strong>en</strong>må begge karakteriseres som kompakte oglette, og ganske små fartøyer kan derforutrustes med et betydelig antall av disseslagkraftige <strong>rakett</strong><strong>en</strong>e.Fra <strong>Forsvarets</strong> forskningsinstitutts historie
Nært samarbeid med Sjøforsvaretfra start<strong>en</strong>Samm<strong>en</strong>holdt med Terne-utvikling<strong>en</strong> vardet to viktige særtrekk som kj<strong>en</strong>netegnet<strong>P<strong>en</strong>guin</strong>-utvikling<strong>en</strong>. Det var et nært ogfruktbring<strong>en</strong>de samarbeid med Sjøforsvaretlike fra prosjektet startet. KapteinløytnantNils Bro var Marin<strong>en</strong>s prosjektleder, ogfulgte utvikling<strong>en</strong> fra tidlig begynnelse likefram til <strong>P<strong>en</strong>guin</strong> Mk 1 var operativ på 20 avMarin<strong>en</strong>s “Storm”-klasse kanonbåter. Hankoordinerte også <strong>en</strong> ganske omfatt<strong>en</strong>de innsatsfra Marin<strong>en</strong>s side under utprøvings- ogevalueringsfas<strong>en</strong>e som strakte seg over flereår. Bro var også s<strong>en</strong>tral ifm. <strong>P<strong>en</strong>guin</strong> Mk 2og Mk 2 Mod 7 til USA.KVs ing<strong>en</strong>iører ble brakt inn i utviklingsarbeidetpå et tidlig tidspunkt. På d<strong>en</strong>ne måtekunne de forberede produksjonsunderlag ogoppbygging<strong>en</strong> av produksjonslinjer alleredei utviklingsfas<strong>en</strong>. FFI støttet i betydelig gradopp under produksjonsforberedels<strong>en</strong>e påKV etter hvert som utviklingsfas<strong>en</strong> nærmetseg slutt<strong>en</strong>. Det er d<strong>en</strong>ne type arrangem<strong>en</strong>termed nært samarbeid bruker – industri– forskningsinstitutt som er opphavet tilbetegnels<strong>en</strong> “FFI-modell<strong>en</strong>”, som reduserertid<strong>en</strong> betraktelig fra utvikling til produksjon.To nye fagområderProsjektet førte FFI inn på to helt nye fagområder:- Elektrooptikk (infrarød søkerteknologi oglaserbasert høydemåling) og- TreghetsnavigasjonPersoner som har stått s<strong>en</strong>tralt i detnybrottsarbeid som FFI har gj<strong>en</strong>nomført pådisse to felt<strong>en</strong>e er: Tycho Jæger og HelgeEkre inn<strong>en</strong> elektrooptikk og Alf Solbakk<strong>en</strong> ogH<strong>en</strong>ry K. Johans<strong>en</strong> inn<strong>en</strong> treghetsnavigasjonssystemer.med kontrast<strong>en</strong> mellom et fartøy og sjø<strong>en</strong>med holmer og øyer. Dessut<strong>en</strong> b<strong>en</strong>yttes forfly-til-fly-<strong>rakett</strong>er vanligvis “Lock On” på måletfra avfyring. Det vil si, <strong>rakett</strong><strong>en</strong> “ser” måletallerede før d<strong>en</strong> avfyres. En søkfunksjon hvorsøker<strong>en</strong> selv finner målet er da overflødig.Det var nok i utgangspunktet <strong>en</strong> viss skepsistil satsing<strong>en</strong> på <strong>en</strong> IR-søker. En radarsøkerville være et sikrere alternativ og bygge påkj<strong>en</strong>t teknologi. M<strong>en</strong> <strong>en</strong> slik søker ville hatt<strong>en</strong> langt dårligere diskrimineringsevne i våretrange kystfarvann, dessut<strong>en</strong> ville det være<strong>en</strong> aktiv søker som ville være relativt lett ådetektere. En IR-søker deri<strong>mot</strong> er <strong>en</strong> passivsøker og detekterer varmestråler fra måletut<strong>en</strong> å røpe sin posisjon.IR-søker<strong>en</strong> inneholder mange intrikate kompon<strong>en</strong>terav mekanisk, optisk og elektroniskart. D<strong>en</strong> nødv<strong>en</strong>dige mekaniske ekspertis<strong>en</strong>,inklusive presisjonsbearbeiding av infrarødespeil, måtte bygges opp ved FFIs fellesverksted.Et glassblåserverksted med helt ekstremekrav til presisjon og fremstillingsteknikkmåtte også bygges opp. Halvleder detektorelem<strong>en</strong>tersom er følsomme i IR-del<strong>en</strong> av detelektromagnetiske spektrum må kjøles ned<strong>mot</strong> ca. 80 grader Kelvin (ca. –200 graderCelsius) for å oppnå tilstrekkelig følsomhet.Det krever <strong>en</strong> helt spesiell ”termosflaske” foroppbevaring av kjølevæsk<strong>en</strong>. Smalbåndedeoptiske tynnfilmfiltre for IR-området var også<strong>en</strong> kompon<strong>en</strong>t det ble bygget opp et spesieltlaboratorium for. Det ble det også gjort forfremstilling av IR-detektorer og tynnfilmmikromønstre. (Se hefte nr. 11, Elektrooptikk,i d<strong>en</strong>ne hefteseri<strong>en</strong>.)IR søkerteknikkInfrarødteknikk<strong>en</strong> (IR-teknikk<strong>en</strong>), og i <strong>en</strong>dastørre grad IR søkerteknikk, var et nytt fagområdehvor det var begr<strong>en</strong>sede erfaringerå trekke på blant våre større Nato-partnere.Rett nok var det utviklet IR-søkere for passivtheim<strong>en</strong>de fly-til-fly-<strong>rakett</strong>er. M<strong>en</strong> her er forhold<strong>en</strong>elangt gunstigere idet kontrastforholdetmellom IR-stråling<strong>en</strong> fra et flys jet<strong>mot</strong>orog himmelbakgrunn<strong>en</strong> er stor samm<strong>en</strong>holdtIR-søker<strong>en</strong> Janus for Mk 1.Fra <strong>Forsvarets</strong> forskningsinstitutts historie
Feltmålinger, grunnlaget forkonstruksjon av søkerMålsøker<strong>en</strong> for <strong>P<strong>en</strong>guin</strong>-<strong>rakett</strong><strong>en</strong> ble utvikletpå bakgrunn av et betydelig antall feltmålinger.Dette omfattet både landbasert ogluftbår<strong>en</strong> anv<strong>en</strong>delse av søkerprototyper. Underutvikling av Mk 1-søker<strong>en</strong> ble kampflyetRF84F b<strong>en</strong>yttet inntil Luftforsvaret anskaffetDHC-6, Twin Otter. Installasjon<strong>en</strong> i Twin Otterble av FFI over tid utviklet til et flyv<strong>en</strong>de IRlaboratoriummed søker<strong>en</strong> som hoveds<strong>en</strong>sor.Under prøv<strong>en</strong>e ble flyets bane <strong>mot</strong> målfartøyetsøkt etterlignet <strong>rakett</strong><strong>en</strong>s bane. Underutvkling<strong>en</strong> av Mk 2 Mod 5-søker<strong>en</strong> (forbedret<strong>mot</strong>middeldiskriminering) ble flymåling<strong>en</strong>e betydeligint<strong>en</strong>sivert med prøver <strong>mot</strong> et antallforskjellige IR-<strong>mot</strong>midler i kombinasjon medmålfartøy. Twin Otter ble også b<strong>en</strong>yttet underutvikling<strong>en</strong> av IR-søker<strong>en</strong> for NSM-missilet.Flymålinger i FFIs regi pågikk inntil Twin Otterble avh<strong>en</strong>det av Luftforsvaret i 2000. Sjøforsvaret,Luftforsvaret og KDA har videreførtflymåling<strong>en</strong>e under utvikling<strong>en</strong> av NSM (NyttSjømålsmissil) ved å b<strong>en</strong>ytte kampflyet F-5.Plattform for Mk 1.TreghetsnavigasjonTreghetsnavigasjon var et annet nytt fagfeltfor FFI, selv om d<strong>en</strong>ne teknikk<strong>en</strong> var ganskeveletablert i USA og UK. Her inngikk nyekompon<strong>en</strong>ter som gyroskoper og akselerometre,og det krevdes <strong>en</strong> presisjon hos dissesom var helt på gr<strong>en</strong>s<strong>en</strong> av det som varmulig å få til. Dessut<strong>en</strong> var det str<strong>en</strong>ge kravtil vekt og volum, og teknologi<strong>en</strong> måtte tøyestil det ytterste.Treghetsnavigasjonssystemet (TNS) for <strong>P<strong>en</strong>guin</strong>gj<strong>en</strong>nomgikk et omfatt<strong>en</strong>de testprogrampå <strong>rakett</strong>sledebane ved Holloman AirforceBase i New Mexico, USA. l styremodul<strong>en</strong>inngikk dessut<strong>en</strong> <strong>en</strong> laser høydemåler somogså må karakteriseres som <strong>en</strong> avansertnyskapning på d<strong>en</strong>ne tid<strong>en</strong>.Flymåling<strong>en</strong>e ble som oftest gjort med <strong>en</strong> Twin Otter. Søker<strong>en</strong> er plassert i nes<strong>en</strong> på flyet. Derer også et optisk og et infrarødt kamera.Fra <strong>Forsvarets</strong> forskningsinstitutts historie
Et IR-laboratorium i Twin Otter. Birger Kommedal (t.v.) og Oddbjørn Haug.FFIs g<strong>en</strong>erelle innsats på området datamaskiner,samt utvikling<strong>en</strong> av <strong>en</strong> digitalildledningsdatamaskin for Feltartilleriet sompågikk i d<strong>en</strong>ne period<strong>en</strong>, ga også nødv<strong>en</strong>digbakgrunn for utvikling<strong>en</strong> av <strong>en</strong> eg<strong>en</strong> kompaktminidatamaskin for ildledning og kontroll av<strong>P<strong>en</strong>guin</strong>-systemet. Dette ble d<strong>en</strong> første norskutviklededatamaskin installert på norskemarinefartøyer. Maskin<strong>en</strong> ble under utviklingsfas<strong>en</strong>detaljsimulert på RegneaneleggetBlindern – Kjeller (RBK), før prototyp<strong>en</strong> bleutviklet.Laser høydemåler var <strong>en</strong> nyskapning påd<strong>en</strong>ne tid<strong>en</strong>.Problemer underveisDe innled<strong>en</strong>de skyteforsøk<strong>en</strong>e ble lagt tilHjeltefjord<strong>en</strong> ved Berg<strong>en</strong>, med utskytingsstandplasspå Skjellanger Fort. Det dreideseg i d<strong>en</strong>ne fas<strong>en</strong> om ballistiske fyringer,dvs. <strong>rakett</strong><strong>en</strong>s søker og styremoduler varikke med. Samtidig ble et kombinert fallskjerm-og flytesystem utprøvd. Dette skullegjøre det mulig, ved et radiosignal, å avbryteflukt<strong>en</strong> for <strong>rakett</strong>er som måtte oppføre segunormalt og true sikkerhet<strong>en</strong> i skytefeltet ognærligg<strong>en</strong>de områder. Systemet skulle ogsågjøre det mulig å berge <strong>rakett</strong><strong>en</strong> for nye prøvefyringerog dermed spare tid og p<strong>en</strong>ger.Rakett<strong>en</strong>es baner ble registrert ved hjelp avoptiske målestasjoner, kineteodolitter, plassertpå øyer langs <strong>rakett</strong>ban<strong>en</strong>. Det krevde<strong>en</strong> betydelig innsats å få dette utstyret ogmannskaper ut i posisjon med båt eller helikopter.Måledata fra <strong>rakett</strong><strong>en</strong> ble overført tilstandplass via et telemetrisystem slik at detsoppførsel kunne analyseres og simuleres iettertid. Også dette systemet skulle utprøves,selv om man her bygget på erfaring fraoppskyting av forsknings<strong>rakett</strong><strong>en</strong>e fra AndøyaRakettskytefelt.Første prøveskudd, som ble kalt ”Enok”, blebetraktet som vellykket hva flukt<strong>en</strong> angikk,m<strong>en</strong> fluktavbruddsystemet virket ikke. Raket-Fra <strong>Forsvarets</strong> forskningsinstitutts historie
10Fra Skjellanger. Rakett på lancher. Fra v<strong>en</strong>stre ser vi Nils Grøholdt og Egil Eriks<strong>en</strong>, fra høyreOlav Blichner (med topplue), Gunnar Kristoffers<strong>en</strong> (med lue), Eivind Helle og Per Peders<strong>en</strong>.t<strong>en</strong> lå på 100 m dypt vann og ble ikke h<strong>en</strong>tetopp. Neste skudd, ”Tobias”, var nær ved åtreffe fyrlykt<strong>en</strong> like nord for fortet. Noe vartydeligvis galt.De neste fem fyring<strong>en</strong>e forløp normalt ogflytemekanism<strong>en</strong> berget <strong>rakett</strong><strong>en</strong>e. Skuddnr. åtte gikk fatalt galt og dro ca. 30 graderut av kurs umiddelbart etter avfyring. Nødstoppfunksjon<strong>en</strong>(fallskjerm<strong>en</strong>e) ble omgå<strong>en</strong>deutløst, m<strong>en</strong> også d<strong>en</strong>ne sviktet. Detviste seg at fallskjermstropp<strong>en</strong>e ble avbr<strong>en</strong>tav <strong>rakett</strong><strong>mot</strong>or<strong>en</strong>s hete gasser.Med disse erfaringer fant <strong>en</strong> det sikkerhetsmessiglite forsvarlig å fortsette prøveprogrammeti Hjeltefjord<strong>en</strong>. Farvannet blevurdert som for trangt inntil <strong>rakett</strong><strong>en</strong> haddeoppnådd <strong>en</strong> normal og pålitelig bane, ogfluktavbruddsystemet virket tilfredsstill<strong>en</strong>de.Fluktavbruddsystemets svakhet ble rettetved varmeisolering av fallskjermstropp<strong>en</strong>e.Noe s<strong>en</strong>ere ble det innført et mer avansertfluktavbruddsystem som på radiosignal delte<strong>rakett</strong><strong>en</strong> i to ustabile kompon<strong>en</strong>ter, somfalt ned i havet. Av r<strong>en</strong>t sikkerhetsmessigegrunner ble de neste banefyring<strong>en</strong>e lagt tilFærder fyr i ytre Oslofjord.Programmet utviklet seg omsider tilfredsstill<strong>en</strong>de,m<strong>en</strong> etter hvert fant <strong>en</strong> forhold<strong>en</strong>eher for primitive, og etter no<strong>en</strong> tid bleprøveskyting<strong>en</strong>e flyttet til Oddane Fort vedNevlunghavn. Her var forhold<strong>en</strong>e av <strong>en</strong> heltann<strong>en</strong> standard og betydde et stort fremskrittfor deltagerne.Etter hvert ble nå styremodul og målsøkertatt med under prøv<strong>en</strong>e, og det ble lagt utsmå flåter med br<strong>en</strong>n<strong>en</strong>de fakler for å studeremålsøker<strong>en</strong>s reaksjoner.D<strong>en</strong> satt! Jæger og Blichner konstaterer <strong>en</strong>fulltreff.Forsøk<strong>en</strong>e så langt hører inn under prosjektetsfase 1 som i betydelig grad var støttetav USA-midler. Betydelige omkonstruksjonerFra <strong>Forsvarets</strong> forskningsinstitutts historie
11En <strong>P<strong>en</strong>guin</strong> på launcher<strong>en</strong> på Oddane Fort ved Nevlunghavn.ble gj<strong>en</strong>nomført av såvel målsøker, treghetsnavigasjonsom styresystem før første banefyringi fase 2 ble gj<strong>en</strong>nomført fra et nyttskytefelt. D<strong>en</strong>ne fase av prosjektet oppnåddebetydelig økonomisk støtte fra Vest-Tyskland.Jær<strong>en</strong>s revFrakt av <strong>rakett</strong>er fra FFI til Vestlandet varikke alltid <strong>en</strong>kelt. Som demonstrasjon på <strong>en</strong>måte dette ville kunne gjøres, ble det på <strong>en</strong>lastebil montert to launchere. En <strong>P<strong>en</strong>guin</strong><strong>rakett</strong>ble lagt på d<strong>en</strong> <strong>en</strong>e og lastebil<strong>en</strong> blekjørt over til Kjeller flyplass der et C-119(”Flying Boxcar”) fly sto klart for å ta i<strong>mot</strong> dethele. Kort tid etter tok flyet av og landet ettervellykket flukt på Sola flyplass. Lastebil<strong>en</strong>kjørte av flyet og ut til strand<strong>en</strong> på Jær<strong>en</strong>srev. Etter <strong>en</strong> del forberedelser kunne såbil<strong>en</strong>s lasteplan eleveres (<strong>rakett</strong>/launchermed d<strong>en</strong>) og <strong>rakett</strong><strong>en</strong>, ”Baltus”, fyres ut overhavet, hvorfra d<strong>en</strong> igj<strong>en</strong> ble plukket opp.Vigdel skytefeltOddane Fort hadde ikke vist seg som noe velegnetskytefelt etter hvert som int<strong>en</strong>sitet<strong>en</strong>i skyteprogrammet økte. Etter <strong>en</strong> kartrekognoseringav norskekyst<strong>en</strong> og etterfølg<strong>en</strong>debefaringer, ble så Vigdel Fort på Jær<strong>en</strong> valgtfor oppbygging<strong>en</strong> av et perman<strong>en</strong>t og tj<strong>en</strong>lig<strong>rakett</strong>skytefelt.Følg<strong>en</strong>de positive faktorer er knyttet til Vigdel<strong>rakett</strong>skytefelt:Fra Færder fyr. En <strong>rakett</strong> er klargjort forskudd.- Akseptabel plass utover havet for nødv<strong>en</strong>digemanøver og sikkerhetssoner.Fra <strong>Forsvarets</strong> forskningsinstitutts historie
12Vigdel <strong>rakett</strong>skytefelt. Kontrolltårnet midt på bildet med utskytingsplass<strong>en</strong> over til v<strong>en</strong>stre.- Et sett med holmer vel egnet for plasseringav banemåleutstyr.- Skytefeltet ligger nær <strong>en</strong> sivilmilitær flyplass.- Gode havneforhold for deltag<strong>en</strong>de marinefartøyeri såvel Tananger som Stavanger.- Akseptable sikt og værforhold med mildtklima.- Stor <strong>skip</strong>strafikk på tvers av skytefeltet,og betydelig fiske i området var selvsagt tilnoe besvær.Fra Vigdel <strong>rakett</strong>skytefelt ble det skuttbåde fra landmontert launcher og fraKNM ”Storm” og KNM ”Traust” fra farvannetinn<strong>en</strong>for Feistein fyr. KNM “Traust” varlederfartøy i 25. TKB-skvadron som forøvrigbisto ved overvåking og sikring av skytefeltet.Etterhvert ble det også skutt <strong>mot</strong> utrangertefartøyer, små som store, i forskjellige avstanderfra skyt<strong>en</strong>de fartøy. Her inngikk ogsåfartøysinstallasjon<strong>en</strong> som var under utviklingog utprøving.<strong>P<strong>en</strong>guin</strong> Mk 1Etter hvert innså <strong>en</strong> at <strong>P<strong>en</strong>guin</strong>-systemet nokville bli etterfulgt av nye og videreutvikledeg<strong>en</strong>erasjoner sjømålsmissiler, og systemetble offisielt gitt betegnels<strong>en</strong> <strong>P<strong>en</strong>guin</strong>Mk 1. Utviklingsprogrammet ble avsluttet i1972 etter <strong>en</strong> innsats på ca. 185 FIÅ. 20TKBer av ”Storm”-klass<strong>en</strong>, seks av ”Snøgg”-klass<strong>en</strong> samt fem fregatter av ”Oslo”-klass<strong>en</strong>,ble etterhvert bevæpnet med <strong>P<strong>en</strong>guin</strong>Mk 1-systemet. Det ble ytterligere levertno<strong>en</strong> få systemer til d<strong>en</strong> tyrkiske marine.<strong>P<strong>en</strong>guin</strong> Mk 1-prosjektet beslagla <strong>en</strong> betydeligdel av FFIs personellressurser gj<strong>en</strong>nomca. ti år. Dessut<strong>en</strong> ytet Kongsberg Våp<strong>en</strong>fabrikk<strong>en</strong> betydelig innsats ved FFI. ForskerNils Grøholdt var prosjektleder de førsteår<strong>en</strong>e. Da han gikk over i tilsvar<strong>en</strong>de stillingved Kongsberg Våp<strong>en</strong>fabrikk tok forskningssjefKarl Holberg over d<strong>en</strong>ne funksjon<strong>en</strong>.Forsker Yngvar Lundh ble etter hvert somprosjektet vokste, hans prosjektkoordinator.Lundh ble etter <strong>en</strong> tid erstattet med HelgeEkre som koordinator. S<strong>en</strong>ere overtok H.K.Johans<strong>en</strong> som koordinator og ansvarligforskningssjef over <strong>en</strong> 15 års periode fremtil 1991 da Paul Narum overtok. Prosjektetvar inndelt i følg<strong>en</strong>de underprosjekter:- Målsøker- Navigasjonssystem- Høydemåler- Gasservo- StridshodeFra <strong>Forsvarets</strong> forskningsinstitutts historie
- Rakett<strong>mot</strong>orer- Aerodynamisk struktur- Fartøysinstallasjonl tillegg kom banefyringsprogrammet.<strong>P<strong>en</strong>guin</strong> Mk 2Utviklingsprogrammet for Mk 2 startet alleredei 1970. Her tok <strong>en</strong> i bruk erfaring<strong>en</strong>efra utvikling<strong>en</strong> av Mk 1 samt ny teknologisom var kommet til underveis. Fordel<strong>en</strong>e ved<strong>rakett</strong><strong>en</strong>s moduloppbygging kom nå til sinrett, og nyutvikling<strong>en</strong> kunne avgr<strong>en</strong>ses til etmindre antall moduler. l d<strong>en</strong>ne fase spilte KV<strong>en</strong> langt større rolle <strong>en</strong>n under Mk 1-programmet.En ny og forbedret søkermodul,Mk 2 Mod 3, ble utviklet, og <strong>rakett</strong><strong>en</strong>s elektronikksystemergj<strong>en</strong>nomgikk <strong>en</strong> omfatt<strong>en</strong>demodernisering, bl.a. ble søkerelektronikk<strong>en</strong>digitalisert og hybridisert. FFI kons<strong>en</strong>trerteseg i første rekke om styremodul<strong>en</strong> hvor detblant annet ble lagt inn muligheter for taktiskemanøvre i <strong>rakett</strong><strong>en</strong>s midtbane og sluttstyring<strong>mot</strong> målet. Ved KV ble det utviklet <strong>en</strong>ny type kasselauncher i aluminium.Sjøforsvaret fortsatte utbygging<strong>en</strong> av kanonbåtflåt<strong>en</strong>med ytterligere 16 fartøyer somfikk betegnelse ”Hauk”-klass<strong>en</strong>. Det var fortsattsamme skrog som ble b<strong>en</strong>yttet, m<strong>en</strong>sbevæpning<strong>en</strong> for d<strong>en</strong>ne klasse ble <strong>en</strong>40 mm Boforskanon på fordekket og seks<strong>P<strong>en</strong>guin</strong>-<strong>rakett</strong>er Mk 2 på akterdekket. Fartøysklass<strong>en</strong>fikk et nytt multis<strong>en</strong>sor iidledningssystem,MSI 80S, utviklet av FFI og KVi fellesskap. MSI 80S omfattet også elektroptiskeobservasjons- og siktemidler utviklet vedAvd. E. Installasjon<strong>en</strong>e på “Hauk”-klass<strong>en</strong> blegj<strong>en</strong>nomført fra 1982. Det ble også levert14 komplette kanonbåter med <strong>P<strong>en</strong>guin</strong>Mk 2- systemer installert til d<strong>en</strong> sv<strong>en</strong>skemarin<strong>en</strong>. Fartøysklass<strong>en</strong> ble her gitt navnet“Hugin”. Et mindre antall Mk 2-systemer blelevert til d<strong>en</strong> greske marine. Mk 2-prosjektetvar fullført i 1986. Det var satset ca.160 FlÅ fra FFIs side. Dette omfattet ogsånyutvikling av <strong>en</strong> digitalisert målsøker, Mk 2Mod 5, med forbedret <strong>mot</strong>middeldiskriminering.D<strong>en</strong>ne søker<strong>en</strong> erstattet etter noetid søker<strong>en</strong> på de norske og sv<strong>en</strong>skeMk 2-<strong>rakett</strong><strong>en</strong>e. <strong>P<strong>en</strong>guin</strong>-<strong>rakett</strong><strong>en</strong>e som bleutviklet for utskyting fra helikopter og kampflyetF-16 b<strong>en</strong>ytter også d<strong>en</strong>ne målsøker<strong>en</strong>.Et samarbeid med Naval Research Laboratories(NRL) ble innledet i d<strong>en</strong>ne period<strong>en</strong>. Detga muligheter for å vurdere <strong>P<strong>en</strong>guin</strong>-søker<strong>en</strong><strong>mot</strong> de mest avanserte US <strong>mot</strong>midler. Detga selvsagt NRL muligheter for å teste sine<strong>mot</strong>midler <strong>mot</strong> <strong>en</strong> av verd<strong>en</strong>s mest avanserteIR-søkere <strong>mot</strong> overflatefartøyer.13<strong>P<strong>en</strong>guin</strong> Mk 2 skytes ut fra MTB.Fra <strong>Forsvarets</strong> forskningsinstitutts historie
14FFIs innsats ble betydelig mindre samm<strong>en</strong>holdtmed Mk 1-utvikling<strong>en</strong>. På de områderFFI hadde hovedansvaret, søker og navigasjons<strong>en</strong>het<strong>en</strong>,ble stort sett det sammepersonell satt inn. Skyteforsøk<strong>en</strong>e ble nåovertatt av Marin<strong>en</strong>.<strong>P<strong>en</strong>guin</strong> Mk 2 Mod 7/LAMPS for US Navyl period<strong>en</strong> 1979 til 1982 fulgte så et omfatt<strong>en</strong>deprogram for kvalifisering av <strong>P<strong>en</strong>guin</strong>Mk 2-systemet for bruk i US Navy. SjøforsvaretsForsyningskommando (SFK), US Navy,KV og FFI samarbeidet om gj<strong>en</strong>nomføring<strong>en</strong>av programmet. Programmet ble avsluttetmed et teknisk og operativt skyteprogram<strong>mot</strong> målfartøyer ut<strong>en</strong>for Cape Canaveral iFlorida høst<strong>en</strong> 1981. <strong>P<strong>en</strong>guin</strong> Mk 2-systemetimøtekom samtlige kvalifiseringskrav.Kvalifiseringsprogrammet ble fulgt opp av etutviklingsprogram hvor systemet ble tilpassetfor utskyting fra US Navys LAMPS helikoptre.Dette krevde <strong>en</strong> betydelig omkonstruksjonav <strong>rakett</strong><strong>en</strong>, som blant annet måtte utstyresmed foldevinger. Det måtte dessut<strong>en</strong> utvikleset nytt kontroll- og avfyringssystem tilpassethelikopteret. l sum kan det sies at Mk 2Mod 7/LAMPS-<strong>rakett</strong><strong>en</strong> er <strong>en</strong> modifisertMk 3 <strong>P<strong>en</strong>guin</strong> som var under utvikling isamme tidsrom. Et operativt kvalifiseringsprogramhørte også med. Prosjektet blegj<strong>en</strong>nomført i period<strong>en</strong> 1984 til 1990. FFIytet <strong>en</strong> betydelig innsats. Programmet bleetterfulgt av betydelige leveranser tilUS Navy.<strong>P<strong>en</strong>guin</strong> Mk 3l period<strong>en</strong> 1976 til 1989 ble det så utvikletet <strong>P<strong>en</strong>guin</strong>-system for Luftforsvarets F-16kampfly. I forhold til Mk 2 dreide det seg om<strong>en</strong> helt ny sjømåls<strong>rakett</strong> med betydelig størrerekkevidde, rullstabilisering og <strong>rakett</strong>banersom kunne dekke såvel sjø- som landområder.Sid<strong>en</strong> flyet allerede har <strong>en</strong> høy hastigheti utskytingsøyeblikket kunne start<strong>rakett</strong><strong>mot</strong>or<strong>en</strong>sløyfes, og ledig volum og vekt nyttesfor <strong>en</strong> større gang<strong>mot</strong>or, og tilsvar<strong>en</strong>de langtstørre rekkevidde. Det ble b<strong>en</strong>yttet sammemålsøker som i Mk 2 Mod 7/LAMPS. Styremodul<strong>en</strong>ble omkonstruert for langt mersofistikerte taktiske manøvre, og et fullst<strong>en</strong>dignytt våp<strong>en</strong>kontrollsystem måtte utviklesog tilpasses F-16s avanserte datasystem.Et nytt skytefelt med avansert instrum<strong>en</strong>teringble bygget opp i Andsfjord<strong>en</strong>, og operativevaluering av systemet ble gj<strong>en</strong>nomført i1987-89. Skyteprogrammet ble gj<strong>en</strong>nomførtsom et samarbeid mellom Luftforsvaret, FFIog Andøya Rakettskytefelt. FFI-innsats<strong>en</strong> påprosjektet ble ca. 105 FIÅ.<strong>P<strong>en</strong>guin</strong> fra helikopter.Fra <strong>Forsvarets</strong> forskningsinstitutts historie
15En komplisert kamerainstallasjon. F-16 oppsatt med fire highspeed kameraer, ett på hvervingetipp og to i “c<strong>en</strong>terline tank”. Kamera<strong>en</strong>e på vingetipp<strong>en</strong>e er installert i nes<strong>en</strong> på sidewinderøvelses<strong>rakett</strong>er (Asbjørn Oddans ide). Her spilte Bjørn Fremstad fra Fotolab<strong>en</strong> <strong>en</strong> viktig rolle,som under hele <strong>P<strong>en</strong>guin</strong>-period<strong>en</strong>.<strong>P<strong>en</strong>guin</strong> videreutviklingSjøforsvaret utarbeidet i 1986 operativmålsetting for nye fartøyer av typ<strong>en</strong> TKBmed sjømålsmissiler som hovedbevæpning.De operative krav for fartøyer og missilerble utarbeidet og forelå i løpet av 1987.Tekniske økonomiske mulighetsstudier av alternativesjømåls<strong>rakett</strong>er for de nye fartøyerble deretter gj<strong>en</strong>nomført ved SFK. FFI satsetpå sin side med betydelig styrke, anslagsvis200 FIÅ, for å støtte Sjøforsvaret i d<strong>en</strong>nesamm<strong>en</strong>h<strong>en</strong>g. Prosjektledels<strong>en</strong> ble tatthånd om ved Avd. E, m<strong>en</strong> andre avdelingermedvirket også i betydelig grad. En ressurskrev<strong>en</strong>dedel av prosjektet var å utarbeidegrunnlag for spesifisering av et nytt og meravansert målsøkersystem for de nye sjømåls<strong>rakett</strong><strong>en</strong>egj<strong>en</strong>nom utvikling av kritiskteknologi. For å underbygge assistans<strong>en</strong> tilSjøforsvaret ble det arbeidet med alternativetekniske og operative konsepter. D<strong>en</strong>nevirksomhet<strong>en</strong> utgjorde d<strong>en</strong> mest omfatt<strong>en</strong>dedel av FFIs innsats. Forut<strong>en</strong> analyser ble detutført innled<strong>en</strong>de konstruksjonsarbeider ogfremstilt demonstrasjonsmodeller av kritiskekompon<strong>en</strong>ter for å underbygge alternativekonsepter.Målsøker<strong>en</strong> var d<strong>en</strong> modul hvor forhold<strong>en</strong>elå best til rette for å utnytte ny teknologi. Ogarbeidet ble ført fram til et konkret grunnlagfor spesifisering av operative og tekniskefunksjoner og i stor utstrekning også tekniskutforming og konstruksjon. En demonstrasjonsmodellble bygget og utprøvd ved flymålingermed <strong>Forsvarets</strong> Twin Otter.Med h<strong>en</strong>syn til systemet forøvrig var arbeidetpreget av et stort antall mulige konsepterhvor det ble tatt h<strong>en</strong>syn til operative,tekniske og produksjonstekniske faktorer.Alle aktuelle konfigurasjoner og løsninger blefremlagt og diskutert, slik at videreføring avarbeidet raskt kunne konvergere <strong>mot</strong> no<strong>en</strong>meget få anbefalte alternativer. Missilet,som d<strong>en</strong> heretter vil bli kalt, vil få <strong>en</strong> radikaløkning av rekkevidd<strong>en</strong> og <strong>en</strong> helt ny strukturmed to vinger. Prosjektet har foreløpig fåttnavnet Nytt Sjømålsmissil (NSM).Samarbeidet med Sjøforsvaret, Luftforsvaretog industri<strong>en</strong> ble ivaretatt gj<strong>en</strong>nom tokontaktgrupper:Fra <strong>Forsvarets</strong> forskningsinstitutts historie
16Fra Andfjord skytefelt.- ”Teknisk koordineringsgruppe for NSMvidereutvikling” med repres<strong>en</strong>tanter fra SFK,LFK, FFI og Norsk Forsvarsteknologi (NFT).- ”Operativ referansegruppe” med repres<strong>en</strong>tanterfra Motortorpedobåtinspektør<strong>en</strong>(MTBI), KNM ”Tord<strong>en</strong>skjold”, 26. MTB skvadron,SFK og FFI.Prosjektet omfattet tre delprosjekter: Systemarbeid,målsøker samt aerostruktur ogeksplosivkompon<strong>en</strong>ter.Arbeidet med målsøker<strong>en</strong> tok sikte på åassistere Sjøforsvaret i vurdering<strong>en</strong> av behovetog mulighet<strong>en</strong> for å frembringe <strong>en</strong> nybilleddann<strong>en</strong>de målsøker, og omfattet ogsåutvikling av <strong>en</strong> demonstrasjonsmodell, målingerog analyser av IR-sc<strong>en</strong>er og signaturersamt oppbygging av et fagmiljø for prosesseringav de detaljrike IR-bilder som d<strong>en</strong> nyesøker frembringer. Omfatt<strong>en</strong>de IR-opptak iaktuelle farvann av forskjellige typer fartøyerble gj<strong>en</strong>nomført fra fly og land.Delprosjektet aerostruktur og eksplosivkompon<strong>en</strong>teromfattet blant annet utredning avalternative konsepter for vingekonfigurasjon,kasselauncher, fremdrifts<strong>mot</strong>orer samtøkning av stridhodets spr<strong>en</strong>gkraft.l 1992 startet Sjøforsvaret <strong>en</strong> kontraktsdefinisjonsfasehos NFT. Ved avslutning<strong>en</strong> avd<strong>en</strong>ne fase skulle NFT etter plan<strong>en</strong> fremleggeet detaljert grunnlag for <strong>en</strong> ev<strong>en</strong>tuellkontrakt mellom Sjøforsvaret og industri<strong>en</strong>om utvikling av et nytt sjømålsmissil. Kontraktsgrunnlagetvar klart i løpet av 1995. Iskriv<strong>en</strong>de stund (2006) er NSM-utvikling<strong>en</strong>forv<strong>en</strong>tet ferdig rundt årskiftet 2006/2007.Det gj<strong>en</strong>står blant annet tekniske verifikasjonsfyringeri USA i regi av KongsbergDef<strong>en</strong>ce & Aerospace (KDA, tidligere NFT).KDA markedsfører NSM som ”Naval StrikeMissile”, og man satser på at dette kan blivurdert som et interessant våp<strong>en</strong>systemogså av våre allierte og på Luftforsvarets nyekampfly. FFI har fortsatt <strong>en</strong> betydelig virksomhetgå<strong>en</strong>de angå<strong>en</strong>de evaluering og videreutviklingav målsøkersystemet.Bidragsytere: Egil Bing<strong>en</strong>, Olav Blichner,Emil Broders<strong>en</strong>, Egil Eriks<strong>en</strong>, Einar Ev<strong>en</strong>s<strong>en</strong>og Greger Johansson.Fra <strong>Forsvarets</strong> forskningsinstitutts historie
Bilder av samtlige medarbeidere fra <strong>P<strong>en</strong>guin</strong> Mk 1Aero- og strukturgrupp<strong>en</strong> – 196817Fra <strong>Forsvarets</strong> forskningsinstitutts historie
18Målsøker og IR-grupp<strong>en</strong> – 1968Fra <strong>Forsvarets</strong> forskningsinstitutts historie
19Styregrupp<strong>en</strong> – 1968Fra <strong>Forsvarets</strong> forskningsinstitutts historie
20Motor- og stridshode – 1968Fra <strong>Forsvarets</strong> forskningsinstitutts historie
21Administrasjon og driftFra <strong>Forsvarets</strong> forskningsinstitutts historie
22Diverse oppdragFra <strong>Forsvarets</strong> forskningsinstitutts historie
Seri<strong>en</strong> fullført – En takk tilErling Skog<strong>en</strong>Med dette heftet,nummer 22,avsluttes seri<strong>en</strong>Fra <strong>Forsvarets</strong>forskningsinstituttshistorie.Det er gj<strong>en</strong>nomførtet omfatt<strong>en</strong>dearbeid, langt meromfatt<strong>en</strong>de <strong>en</strong>nforutsett daprosjektet blestartet i 2002. Det har vært et dugnadsprosjekthvor mange har bidratt, no<strong>en</strong> mednærmest fullst<strong>en</strong>dige manuskripter. Defortj<strong>en</strong>er alle stor takk!Erling Skog<strong>en</strong>s innsats står klart i særklasse.Han <strong>en</strong>gasjerte seg for idé<strong>en</strong> fra første stund,og fikk lagt ramm<strong>en</strong>e med de selvst<strong>en</strong>digetemaheft<strong>en</strong>e. Så skulle heft<strong>en</strong>e gis redaksjonellog grafisk stil. Erling jobbet meget meddette. Han ville ha <strong>en</strong> utforming som balansertevirksomhet<strong>en</strong>s seriøse formål med detindre miljøets uhøytidelighet, og som kunne girom for variasjon i fremstilling<strong>en</strong> for de uliketemaer, alt etter bidragsyternes stil ogtemaets karakter. Deretter fulgte plan<strong>en</strong> fortemaer og hefter, og ikke minst, bidragsytere.Etter hvert som bidrag<strong>en</strong>e kom inn – no<strong>en</strong>først etter vedvar<strong>en</strong>de “oppfølging” – vargrunnlaget lagt for <strong>en</strong> betydelig redigeringsinnsats,fremskaffelse av illustrasjonsmateriell(som han sjeld<strong>en</strong> ble helt fornøyd med, han erstr<strong>en</strong>g slik) og ferdigstillelse for trykking.Erling har hatt gode hjelpere, spesielt BjørnFremstad med foto og B<strong>en</strong>te Hag<strong>en</strong> medtekstsetting<strong>en</strong>.Det er allikevel ikke urimelig overfor no<strong>en</strong> åslå fast at seri<strong>en</strong> med historiehefter somhelhet først og fremst er Erling Skog<strong>en</strong>s verk.Dette er ikke tilfeldig, m<strong>en</strong> speiler Erlingsinnstilling gj<strong>en</strong>nom alle hans år ved FFI. Frahan ble ansatt i 1950 fulgte han to parallellespor: Eg<strong>en</strong> faglig utvikling i teknologi<strong>en</strong>sforkant, og som miljøskaper i krets<strong>en</strong> rundtham. Samm<strong>en</strong> med hans innsats somovering<strong>en</strong>iør fulgte et stadig sterkere <strong>en</strong>gasjem<strong>en</strong>tfor å fremheve andres bidrag ogresultater. Begavet som billedkunstner ogforteller gj<strong>en</strong>kj<strong>en</strong>ner han kvalitet og kanformidle det han ser. Gj<strong>en</strong>nom flere år varhan redaktør (og stort sett forfatter) avinstituttets husorgan Mikroskopet. Han begyntetidlig å samle objekter for et ”museum” oglaget <strong>en</strong> historisk utstilling av høy kvalitet, somdessverre måtte vike plass for mer presser<strong>en</strong>deformål. M<strong>en</strong> et betydelig materiale ersamlet og systematisert.Erling Skog<strong>en</strong> repres<strong>en</strong>terer det beste iinstituttets kultur. I hans 84. år – og detsekst<strong>en</strong>de som p<strong>en</strong>sjonist – takker vi ham forinnsats<strong>en</strong> med historieheft<strong>en</strong>e, og aller mestfor hans eksempel som d<strong>en</strong> gode kollega.Oktober, 2006Paul NarumNils Holme23Tidligere utgitt i d<strong>en</strong>ne seri<strong>en</strong>1. Om FFIs etablering på Kjeller ogutvikling<strong>en</strong> fram til 19962. Terne – et anti ubåtvåp<strong>en</strong>3. Datateknologi4. Radiolinjer5. Virkninger av kjernevåp<strong>en</strong>6. Spredning av stridsgasserKamuflasje7. Ildledning og navigasjon8. Luftvern og sårbarhet av flystasjonerOlje, gass og norsk sikkerhet9. Bildebehandling og mønstergj<strong>en</strong>kj<strong>en</strong>ning10. No<strong>en</strong> spesielle teknologiområder11. Elektrooptikk12. Nærhetsbrannrør for 81 mmbombekastergranat13. HUGIN – Utvikling av autonomeundervannsfarkoster ved FFI14. Bio<strong>en</strong>ergiTeltovn M 94 – flyt<strong>en</strong>de br<strong>en</strong>selHermes og Jeeves15. Batteriteknologi16. Kommunikasjon17. Fellesverkstedets utvikling1953-200318. NevrobiologiStrålingsbiologi19. Ionosfæreforskning20. Satellittovervåking21. VindtunnelUndervannsakustikkRegistrer<strong>en</strong>de bunnstasjonFra <strong>Forsvarets</strong> forskningsinstitutts historie
Fra <strong>Forsvarets</strong> forskningsinstitutts historie - design FFI - produksjon PDC Tang<strong>en</strong> - utgitt 2006