GUDS FOTAVTRYKK I RUINHAUGEN GUDS ... - Advent Nytt
GUDS FOTAVTRYKK I RUINHAUGEN GUDS ... - Advent Nytt
GUDS FOTAVTRYKK I RUINHAUGEN GUDS ... - Advent Nytt
Create successful ePaper yourself
Turn your PDF publications into a flip-book with our unique Google optimized e-Paper software.
side 7<br />
Ny ledelse i<br />
pensjonistforeningen<br />
side 10<br />
<strong>Advent</strong>istsamfunnets<br />
organisasjonsstruktur<br />
2-2003<br />
<strong>Advent</strong>ister og muslimer i en krisetid:<br />
<strong>GUDS</strong> <strong>FOTAVTRYKK</strong><br />
I <strong>RUINHAUGEN</strong><br />
side 14
ADVENT NYTT<br />
www.adventnytt.no<br />
EKSPEDISJON<br />
Vik Senter, Postboks 103, 3529 Røyse<br />
Tlf.: 32 16 15 60 / Faks 32 16 15 51<br />
E-post: salg@norskbokforlag.no<br />
REDAKTØR<br />
Gunnar Jørgensen<br />
E-post: adventnytt@adventnytt.no<br />
FASTE MEDARBEIDERE<br />
Atle Haugen, Kjell Aune, Robert Hansen,<br />
Terje Bjerka, Tor Tjeransen<br />
ADVENTISTSAMFUNNETS ORGANISASJONER:<br />
DEN NORSKE UNION<br />
Besøksadresse: Vik senter, Vik i Hole<br />
Postadresse: Postboks 124, 3529 Røyse<br />
E-post: sda.dnu@adventist.no<br />
Tlf.: 32 16 16 70 / Faks 32 16 16 71<br />
Bankgironr.: 6061.05.14076<br />
Leder: Tor Tjeransen<br />
E-post: tor.tjeransen@adventist.no<br />
Sekretær: Robert Hansen<br />
E-post: robert.hansen@adventist.no<br />
Økonomisjef: Johann É Johannsson<br />
E-post: johann.e.johannsson@adventist.no<br />
<strong>Advent</strong>istsamfunnets ressurssenter:<br />
Vik Senter, Postboks 103, 3529 Røyse<br />
Tlf.: 32 16 15 64 / Faks 32 16 15 51<br />
E-post: salg@norskbokforlag.no<br />
NORDNORSK DISTRIKT<br />
9100 Kvaløysletta<br />
Tlf.: 77 68 22 15 / Faks 77 61 08 11<br />
E-post: sda.nnd@adventist.no<br />
Leder: Atle Haugen<br />
VESTNORSK DISTRIKT<br />
Einerkollen 25, 5172 Loddefjord<br />
Tlf.: 88 00 98 89 / Faks 55 50 98 94<br />
E-post: sda.vnd@adventist.no<br />
Leder: Kjell Aune<br />
ØSTNORSK DISTRIKT<br />
John G. Mattesonsvei 9, 0687 Oslo<br />
Tlf.: 22 75 50 25 / Faks 22 75 50 26<br />
E-post: sda.ond@adventist.no<br />
Leder: Terje Bjerka<br />
E-post: terje.bjerka@adventist.no<br />
NORSK AVHOLDSFORBUND<br />
Akersgata 74, 0180 Oslo<br />
Tlf.: 22 20 88 89 / Faks 22 20 53 27<br />
E-post: navholds@online.no<br />
ADRA Norge<br />
Akersgt. 74, 0180 Oslo<br />
Bankgironr.: 6061.05.14939<br />
Tlf.: 22 11 20 80 / Faks: 22 20 53 27<br />
E-post: 102555.2157@CompuServe.com<br />
NORSK BIBELINSTITUTT<br />
Vik Senter, Postboks 133, 3529 Røyse<br />
Tlf.: 32 16 16 32 / Faks 32 16 16 31<br />
Rektor: Roger Robertsen<br />
E-post: nbi@norskbibelinstitutt.no<br />
KURBADGÅRDEN<br />
Akersgata 74, 0180 Oslo<br />
Tlf.: 22 20 64 14 / Faks 22 20 53 27<br />
MATTESONSKOLEN<br />
Granheim, rute 501, 1850 Mysen<br />
Tlf.: 69 89 73 89 / Faks 69 89 74 16<br />
NORSK BOKFORLAG<br />
Postboks 103, 3529 Røyse<br />
Tlf.: 32 16 15 50 / Faks 32 16 15 51<br />
Bangironr.: 6001.05.59696<br />
E-post: salg@norskbokforlag.no<br />
SKOGLI HELSE- OG REHABILITERINGSSENTER<br />
2614 Lillehammer<br />
Resepsjon: 61 24 91 00<br />
Inntaktsktr.: 61 24 92 00 / Faks 61 24 91 99<br />
E-post: skogli@skogli.no<br />
MOSSERØD ALDERS- OG SYKEHJEM<br />
Plutosvei 24, 3226 Sandefjord<br />
Tlf.: 33 48 81 00 / Faks 33 48 81 88<br />
TYRIFJORD VIDEREGÅENDE SKOLE<br />
3530 Røyse<br />
Tlf.: 32 16 26 00 / Faks 32 16 26 01<br />
E-post: post@tyrifjord.vgs.no<br />
ADVENT NYTTkommer ut hver måned og<br />
kan bestilles på alle postkontorer og i ekspedisjonen.<br />
Pris kr 175,00 pr. år. Til utlandet koster bladet<br />
kr 200,00 pr. år. Bankkonto: 6001 05 59696<br />
Stoff til bladet må være innlevert senest den 7. i<br />
hver foregående måned.<br />
Grafisk formgivning: NB Grafisk/Bjørn Kendel<br />
Trykt og bundet av Øko-Tryk, Danmark<br />
AKTIVITETSKALENDER<br />
FEBRUAR:<br />
1. AKSJON 2003, DNU, Hele landet.<br />
(varer til 13. april)<br />
7.-9. Inspirasjonshelg, Mattesonskolen, Mysen<br />
9. <strong>Advent</strong>sangerne, øvelse, Betel, Oslo<br />
12. Faglig råd NBI, Vik<br />
10. Styremøte NBF, Vik<br />
13. Styremøte Skogli, Vik<br />
14.-16. Innebandycup, DNU, Lillehammer<br />
MARS:<br />
1. AKSJON 2003, DNU, Hele landet.<br />
(varer til 13. april)<br />
6.-9. Ungdomslederseminar, DNU/TED,<br />
Kikhavn, Danmark<br />
9. <strong>Advent</strong>sangerne, øvelse og konsert,<br />
Betel, Oslo<br />
21.-23. Tenåringstreff, Mattesonskolen,<br />
Granheim, Mysen<br />
28.-30 Dametreff, VND, Skudenes<br />
MENIGHETSKALENDER<br />
FEBRUAR:<br />
8.-15. Hjem og ekteskapsuke<br />
15. Bibelevangelismens dag<br />
Offer: Bibelselskapet/Bibelgavplanen<br />
15. Markering: Ungdom og avhold<br />
(Youth Temperance)<br />
22. Offer: ADRA Norge<br />
MARS:<br />
1. Kvinnenes internasjonale bønnedag<br />
8. Offer: Radio- og TV-arbeidet i Norge og<br />
på verdensbasis (AWR)<br />
15.-22. Undommens bønneuke<br />
22. Offer: Sommerfryd (tas opp i NND)<br />
HVORDAN BRUKES<br />
KOLLEKTEN?<br />
15. FEBRUAR: Bibelselskapet/Bibelgaveplanen<br />
Fra offeret den 15. februar går de første kr 35.000 til<br />
Det Norske Bibelselskap som en gave fra <strong>Advent</strong>istsamfunnet.<br />
Midlene benyttes til trykking og spredning av<br />
bibler her i landet og især i utlandet. Det overskytende<br />
går til bibelgaveplan-arbeidet i distriktene.<br />
22. FEBRUAR: ADRA Norge<br />
ADRA Norge er <strong>Advent</strong>istsamfunnets bistandsorganisasjon<br />
i Norge. Med støtte fra norske givere og støttespillere<br />
driver ADRA Norge katastrofehjelp og langsiktig<br />
utviklingsarbeid overfor mennesker som er i materiell<br />
nød og trenger hjelp.<br />
8. MARS: Radio og TV-arbeidet i Norge<br />
og på verdensbasis<br />
Halvparten av kollekten går til <strong>Advent</strong>istsamfunnets<br />
verdensradio (AWR) og resten til <strong>Advent</strong>istsamfunnets<br />
radio og TV-arbeid i Norge.
INNHOLD<br />
3 REDAKSJONELT:<br />
– Hodet mitt er et<br />
annet sted<br />
4 POSTKASSEN<br />
5 SISTE NYTT<br />
10 <strong>Advent</strong>istsamfunnets<br />
organisasjonsstruktur<br />
i Norge<br />
11 Tre ting som må til for<br />
å få en levende,<br />
spennende, varm,<br />
trygg, sterk og<br />
voksende menighet<br />
12 Mattesonskolen:<br />
<strong>Nytt</strong>årstreff...<br />
13 Videoprogrammer fra<br />
Kanal 7<br />
14 <strong>Advent</strong>ister og muslimer<br />
i en krisetid...<br />
19 Ellen White – en<br />
relevant profet?<br />
20 VI MINNES<br />
21 ÅREMÅLSDAGER<br />
22 ANNONSER<br />
23 BARNAS SIDE<br />
24 TORS TANKER:<br />
Boken med stor B<br />
REDAKSJONELT<br />
– Hodet mitt<br />
er et annet<br />
sted<br />
I Bibelen står det at der ditt hjerte er, der vil også<br />
din skatt være. I dag ville vi vel heller snakke om<br />
hodet, for det dreier seg om hvor vi har tankene<br />
våre. Nå går profetiene i oppfyllelse på løpende<br />
bånd, men tankene våre er kanskje andre steder,<br />
og så bryr vi oss ikke så mye om det?<br />
Iden siste tid vil det bli gjort alvorlige anstrengelser for å samle verden. Det skal<br />
drives handel, og det skal snakkes mye om fred, selv om det aldri har vært så<br />
mye krig, jordskjelv og hungersnød noen gang før. Ut fra visse profetiske utsagn<br />
forventes det at USA skal bli mindre demokratisk av seg og i stadig sterkere grad<br />
ta i bruk makt for å gjennomføre endringer, også i religiøse forhold. Når det skjer<br />
at USA opparbeider et større demokratiunderskudd, nærmer det seg å bli «dyrets<br />
bilde». Akkurat nå synes det å være uenighet mellom «dyret» – som representerer<br />
det gamle maktsystemet pavemakten – og USA, siden paven i januar ga uttrykk<br />
for at det ikke er nødvendig med noen krig mot Irak nå. Imens fortsetter USA å<br />
bygge opp sine styrker rundt Irak. USA og pavemakten samarbeidet jo på en glimrende<br />
måte med å få oppløst Sovjet-staten. Det blir spennende å se om de også<br />
blir enige om en felles strategi overfor araberverdenen.<br />
Det er viktig at vi i vår tid følger med når profetier går i oppfyllelse. Dette er<br />
ikke «evangeliet», men det kan være med og farge måten vi uttrykker evangeliet<br />
på. Og det kan hjelpe oss å holde hodet vårt fokusert på de riktige tingene.<br />
Evangeliet er evig! Det går ut på at det finnes en god Gud som har skapt oss og<br />
gjenløst oss. Vi mennesker trenger ikke å være redde for å komme til ham, for han<br />
ønsker kontakt med hver enkelt av oss. Synden, som vi selv kanskje opplever som<br />
problematisk, er ikke et stort problem for Gud lenger. Han har overvunnet det<br />
onde, og kan derfor helbrede oss … så snart kontakten er opprettet!<br />
Det er denne Gud som også har gitt oss profetiene. Så la oss være våkne og<br />
forstå når tiden er kommet for oppfyllelse av en profeti, men la oss aldri miste av<br />
syne det profetiene egentlig handler om, nemlig evangeliet.<br />
Gunnar Jørgensen
✉ POSTKASSEN<br />
Om å spre gleden<br />
Kjære Sigrun. Jeg hadde besøk på tirsdag. Vi har en tverrkirkelig samling<br />
hvor vi vitner og ber sammen 1 gang i måneden. Her møtes leg og lærd.<br />
Frelsesarmeens diakon var også her på tirsdag. Frelsesarméen er kjent for<br />
stort sosialt engasjement også for sangtilbud for småbarn. De har både<br />
babysang og barnesang og bruker sangen og musikken til å spre glede og<br />
velsignelse. De har også sin egen CD til dette formålet.<br />
Stolt satte jeg på «vår» CD med «Spre gleden». Den vakte begeistring<br />
hos de som var tilstede; og spesielt fordi den formidler så mye glede! Og<br />
at ordene er så tydelige! Frelsesarmeen har bestilt en CD som de ønsker å<br />
bruke i sitt barnearbeid og de har invitert de som synger til kirka si - for å<br />
spre glede. Er det ikke flott? Slike positive ringvirkninger. Jeg vet også at<br />
arbeidet med å lage denne CD ´en har vært krevende, men det har skapt<br />
et engasjement og et musikkmiljø som vi i menighetene har fått stor glede<br />
av. Barna har selv blitt inspirert og lager sin egen musikk som de har delt<br />
med menigheten! Er det ikke flott! Jeg har selv fått gleden av å være med i<br />
GodZone og se dette og er det noe som har inspirert meg så er det ungdommen<br />
med sine selvkomponerte tekster og melodier. De taler sant om<br />
livet sitt! Hører vi etter? Dette er gull verdt! De priser Gud på sin måte!<br />
Kan vi tåle det eller må de gå til andre menigheter for å gjøre det på en<br />
måte de kan stå inne for! Som en ungdom sa til meg. Det vanskeligste med<br />
å være i menigheten er å være ærlig!<br />
Vi voksne - vi eldre - vi må tåle mer enn det vi selv liker hvis vi skal ha<br />
noen etter oss, ellers kommer vi til å sitte som gamle ensomme i menigheten<br />
og se at ungdommen har forlatt oss fordi vi ikke tålte dem, fordi vi ryddet<br />
dem ut av kirken i rettroenhetens navn! Så kan vi sitte og beklage at<br />
ingen følger sannheten i dag, det er bare vi det! Ja, så har vi lagt opp til det<br />
selv!! Da har vi fått som vi fortjener. Vi har sørget for en selvoppfyllende<br />
profeti!<br />
Det er helt OK at du ikke liker slik musikk, og det må jeg respektere.<br />
Og ikke all mulig musikk kan brukes i menigheten eller skolene våre. Men<br />
«Spre gleden» mener jeg er innenfor rammen av det vi kan akseptere og<br />
ikke minst glede oss over.<br />
Hilsen en som elsker salmesang.<br />
Berit Hogganvik<br />
Hvorfor Herren ikke har forlatt sin menighet<br />
Den er det beste han har på jord. Medlemstallet synker i Norge. Innsatsen for<br />
å spre budskapet til andre er mikroskopisk. Noen gjør noe, men de er altfor<br />
få. Knapt en av ti.<br />
Når jeg nå avslutter et prosjekt, så ser jeg hvor lite som har lyktes. Jeg<br />
hadde håpet på at personlig innsats skulle motivere flere til å gjøre likedan. Nå<br />
skjønner jeg bedre hvorfor også den offentlig virksomheten vi driver må gå<br />
som den gjør. Jeg fikk fornemmelsen før jeg begynte, mens jeg ba for saken.<br />
Resultatet ble imidlertid enda svakere enn det også, men jeg har tenkt lenger<br />
enn dette. For jeg skjønner nå at Herren likevel ikke har forlatt sin menighet.<br />
Jeg leser i Dommernes bok om den første tiden i Kanaans land. Gud oppreiste<br />
dommere, og blant dem var Gideon. Menigheten var dengang fattig,<br />
blind og naken, da som nå. Det var mye feil praksis, men også mye feil tro,<br />
også som nå. Gud grep inn med et veldig mirakel til stor glede.<br />
Vi er ofte opptatt av at bare 300 mann vant over fienden. Men jeg mener<br />
årsaken til Guds hjelp var de 32.000 som kom da Giden ba om hjelp. Dessuten<br />
de mange andre som ikke kom, men som gledet seg over at Gideon fikk hjelp.<br />
Hjelpeløse, men med positiv innstilling tross alt, slik som oss. Derfor er det<br />
verden nesten alltid er ti ganger verre enn menigheten. Det er verre der. Gud<br />
har ikke forlatt oss, ser jeg, bare vi ikke gjør som Efraims menn i Dom 8,1 eller<br />
høvdingene i Sukkot i Dom 8,6. Heldigvis var det få av dem den gang, for disse<br />
var verdens barn. Godt nytt år.<br />
Werner Olsen<br />
Er «Spre gleden» verdslig?<br />
Sigrun Eckhoff skrev i AN nr 1 - 2003 om CD - platen<br />
«Spre Gleden». Selv har jeg ikke hatt noe med tilblivelsen<br />
av plata å gjøre, selv om jeg kjenner godt initiativtakerne.<br />
Jeg har oppfattet Sigrun Eckhof slik at hun<br />
har i mot «kompet» til Thomas Børud, ikke selve sangene<br />
og tekstene, heller ikke sangerne.<br />
Jeg har selv vært «smal» i hva jeg hørte og selv spilte<br />
av musikk. Det gikk mest i klassisk og salmer. Etter<br />
hvert lærte jeg meg å se skatter også i andre sjangere.<br />
Litt døråpner for meg var en konsert med «Minikoret»,<br />
(aktuelle på 80-tallet). De kunne i det ene øyeblikket<br />
ha en sart og gripende versjon av «Deg Jesus jeg<br />
elsker», og i neste sang en feiende og meget rytmisk<br />
fremføring av spiritualen «Every time I feel the spirit».<br />
Den første ga meg ettertanke, den neste glede, men<br />
jeg opplevde ikke den siste mer verdslig.<br />
Etter hvert har det blitt et viktig prinsipp (jeg er en<br />
av organistene i Drammen menighet) å stå for variasjon.<br />
Står ungdommen for sangen og musikken en sabbat,<br />
spiller jeg et postludium av Bach eller Grieg - har<br />
det vært litt tyngre sanger og salmer, kan det bli<br />
musikk av Bjørn Eidsvåg, eller en gospel. Mange har<br />
takket meg for det. Jeg forsøker å variere instrumenter<br />
fra orgel, via flygel, til keyboard, og hvis sangene passer<br />
til det: å bruke rytmisk komp». Mine favorittinstrumenter<br />
er synth og pipeorgel.<br />
Jeg er selvfølgelig i mot å innføre pop/rock i kirken.<br />
Pop/rock har fått innpass hos enkelte kristne, men i<br />
<strong>Advent</strong>istsamfunnet har vi alltid vært langt unna denne<br />
sjanger. Det virker som om definisjon på pop/rock er<br />
heller uklar. Er det pop straks man bruker bass og rytmeinstrumenter?<br />
Jeg er enig i Sigruns uttalelse om at<br />
kompet ikke må drukne teksten, men fremheve den.<br />
Jeg er også enig i at sekularisering er et problem hos<br />
oss, men noen ganger virker det som at formen er viktigere<br />
for oss enn selve budskapet.<br />
Sigrun må selvsagt ha lov til å ha mening om hva<br />
som er verdslig og ikke, og det er mulig at hun som<br />
rektor kan forby skolens ansatte å bruke «Spre gleden».<br />
Men da burde jo også mesteparten av Mozarts<br />
musikk være svært verdslig. Likevel jeg gleder meg<br />
også over Mozarts musikk.<br />
Selv har jeg opplevd CD'n positivt, inkludert<br />
akkompagnement, og synes ikke at budskapet drukner.<br />
Blant mye dårlig blant barneplater, så vil jeg kalle<br />
dette kvalitet. Jeg har aldri vært i et diskotek, men å<br />
sammenligne platen med diskotek må vel være skivebom.<br />
Selv vil jeg takke ledelsen på Vik for deres raushet.<br />
Til slutt vil jeg si at jeg kjemper minst like mye for<br />
<strong>Advent</strong>sangerne, og jeg har ikke tall for hvor mange<br />
ganger jeg har forsvart dem, når de er blitt rakket ned<br />
på. De har vært en spydspiss for <strong>Advent</strong>budskapets<br />
fremme blant det norske folk, og Sverre Valen har<br />
gjort en kjempejobb. Vi trenger <strong>Advent</strong>sangerne, vi<br />
trenger Triangelos, og vi trenger CD'n: «Spre gleden».<br />
La oss vise toleranse for hverandres meninger og synsinger.<br />
Ingar Rekstad, lærer på Rosendal skole<br />
4 A D V E N T N Y T T – F E B R U A R 2 0 0 3 ■ ■ ■
■ ■ ■ A D V E N T N Y T T – F E B R U A R 2 0 0 3<br />
SISTE NYTT✂<br />
Medarbeiderweekend i Østnorsk<br />
Arbeiderne i Østnorsk distrikt representerer alle generasjoner.<br />
Helgen 10-12. januar var pastorer, administrasjonen i unionen,<br />
avdelingsledere og pensjonerte predikanter med ektefeller<br />
invitert til Østnorsk distrikts medarbeiderweekend i<br />
Drammen. Tema for sammenkomsten var «kommunikasjon».<br />
Fokus ble satt både på intern og ekstern kommunikasjon,<br />
og ikke minst i forhold til<br />
Gud, og alle foreleserne var fra<br />
Norge.<br />
Fredag kveld ga pastorene<br />
Jørn Aspnes og Odd-Henrik<br />
Olsen personlige erfaringer om<br />
kommunikasjon med Gud, og<br />
pastor Christoffer<br />
Dahlseide hadde<br />
en god gjennomgåelse<br />
av sabbat-<br />
Nyvalgt leder for pensjonistforeningen,<br />
Kåre<br />
Kaspersen.<br />
skoleleksen lørdag<br />
formiddag. Det<br />
var unionens sekretær,<br />
Robert<br />
Hansen, som hadde gudstjenesten, og han la<br />
vekt på at vi kan glede oss over den friheten<br />
vi har fått med frelsen. Kanskje har den kristne<br />
kirke ikke alltid lagt vekt på en positiv<br />
tolkning av Guds rettferdighet, men det er<br />
likevel kommet mye positivt ut av det de forkynte.<br />
Når fred og rettferdighet får kysse hverandre (se<br />
Salme 85,11), så vil man oppdage at det ikke er noe motsetningsforhold<br />
mellom dem.<br />
Patrick Johnson, pastor i Ulsrud menighet, ga lørdag<br />
ettermiddag en gjennomgang om hvordan man på en<br />
naturlig måte kan drive vennskapsevangelisme. Han la vekt<br />
på at vennskap må bygge på en ekte interesse for mennesker<br />
og ikke på et eller annet prosjekt menigheten har.<br />
Sigve Tonstad er både<br />
lege og pastor.<br />
Søndag formiddag var viet til kommunikasjon<br />
internt i organisasjonen.<br />
Pastor Svein Are Lund åpnet med en<br />
andakt. Per de Lange tok opp temaet<br />
kommunikasjon mellom avdelingslederne<br />
i unionen og den enkelte pastor<br />
og misjonsarbeider ute i feltet. Han la<br />
vekt på hvor viktig<br />
det var med toveis<br />
kommunikasjon.<br />
Den nyvalgte<br />
lederen for pensjonistforeningen,<br />
Kåre Kaspersen,<br />
gledet seg over at<br />
det var 15 pensjonister<br />
på medarbeidermøtet<br />
og håpet at de fortsatt<br />
kunne få delta aktivt i organisasjonen<br />
ved å gi sine meninger om saker og<br />
ting, samt motta informasjonsskriv fra<br />
unionen. Sigve Tonstad tok for seg<br />
kommunikasjon mellom pastorene og<br />
lederne for distrikt og union. Han hevdet<br />
blant annet at <strong>Advent</strong>istsamfunnets<br />
ledelse ser ut til å være i strid med<br />
seg selv. På papiret vedkjenner man<br />
seg et paradigmeskifte som tillegger<br />
den lokale menighet en langt større<br />
betydning enn tidligere samtidig som<br />
man i praksis berømmer synergieffekten<br />
av sentraliserte løsninger<br />
som beror på det<br />
paradigmet som kanskje<br />
er utgått på dato.<br />
Tonstad ga også<br />
uttrykk for at tålmodig,<br />
langsiktig arbeid er viktigere<br />
enn mange prosjekter<br />
som kommer og går.<br />
Til slutt holdt unionsleder<br />
Tor Tjeransen et innlegg<br />
der han la vekt på at unionen<br />
ønsket å ha en<br />
åpen kommunikasjonskanal<br />
overfor medarbeiderne, inkludert<br />
alle predikantene. Han la også vekt på<br />
at evangelisme er viktig for <strong>Advent</strong>istsamfunnet<br />
i Norge, og at union og distrikter<br />
også i år unngår å ha styremøter<br />
og lignende fra januar til påske slik at<br />
man i den tiden kan konsentrere seg<br />
om utadrettet arbeid.<br />
Lederen for Østnorsk distrikt,<br />
pastor Terje Bjerka,<br />
ønsket velkommen og<br />
ledet programmet.<br />
Pastor Robert Hansen<br />
ønsker at rettferdighet og<br />
fred skal kysse hverandre.<br />
Pastor Patrick Johnson<br />
foreleser om vennskapsevangelisme.<br />
5
Predikantstevne i<br />
Vestnorsk distrikt<br />
Helge 3.-5. januar var det samling for alle pastorer i Vestnorsk<br />
distrikt på Litlabø på Stord. Det er ikke ofte predikantene kan<br />
være sammen på ett sted selv om de er kollegaer, til vanlig<br />
taler de jo hver på sitt sted i helgene. Leder for Vestnorsk distrikt,<br />
pastor Kjell Aune, ønsket alle velkommen og ledet ut i<br />
Deltakerne samlet til interessant samtaler omkring arbeidet i distrik-<br />
samtale på fredag kveld.<br />
tet og la fram en plan for å utruste<br />
alle menigheter i distriktet til vekst, modning og aktivitet.<br />
Medialeder i unionen, Gunnar Jørgensen, la fram nye momenter<br />
for bruk av en personlighetstest i forbindelse med rådgivning<br />
og kom også inn på viktigheten av mediearbeidet.<br />
Skolesekretær, Liv Fønnebø, underviste om betydningen av<br />
barn og unges åndelige utvikling samt teamarbeide. Dr. Vinjar<br />
Fønnebø var også til stede og redegjorde for hvordan man<br />
burde forholde seg til fenomener som healing, helbredelse ved<br />
bønn, fotsoneterapi,naturterapeuter,<br />
homeopati osv.<br />
Unionsleder, Tor<br />
Tjeransen, deltok<br />
på hele samlingen<br />
og var den som<br />
holdt gudstjenesten.<br />
I tillegg deltok<br />
distriktets egne<br />
med andakt, program<br />
for barna,<br />
sang, musikk og<br />
meningsutveksling.<br />
I Vestnorsk distrikt<br />
pleier man å be<br />
Alle deltakerne aktiv i bønn for distriktsleder<br />
Kjell Aune og hans kone Marianne.<br />
for alle pastorene i tur og orden i løpet av et slikt predikantstevne.<br />
Alle samler seg i en ring rundt den pastoren man<br />
skulle be for med eventuelt familie, predikanten forteller da<br />
gjerne litt om sitt arbeid og ting han/ hun er opptatt av for<br />
tiden, og så ber alle for pastoren. Disse bønnestundene var<br />
kanskje åndelige høydepunkt i løpet av et variert og innholdsrikt<br />
predikantstevne.<br />
<strong>Nytt</strong> fra Vestnorsk<br />
distrikt (VND)<br />
Sammendrag av protokollen for styremøte<br />
6/02 i Mandal 15. desember 2002<br />
Orienteringssaker<br />
– Medlemsstatistikk 3.kvartal 2002: I VND er det i (kun)<br />
3. kvartal døpt og opptatt 3 nye medlemmer, mens det 10<br />
døde og 3 utmeldte. Dette gir en netto tilbakegang på 12<br />
medlemmer. Medlemstallet pr. 30/9-02 var: 1235 medlemmer.<br />
Totalt for året er det oppmuntrende tall: Pr. begynnelsen<br />
av desember var 29 nye døpt/opptatt. Vi må 10 år<br />
tilbake i tid for å finne større sjelehøst!<br />
– Tiendestatistikk pr. 31. okt. 2002: T.o.m. oktober 2002<br />
har det vært en økning på +10,96% i tienden i VND,<br />
sammenlignet med samme tid i fjor. Tallet for hele Norge<br />
samlet er +7,06%.<br />
– Rolf Andvik er nytt styremedlem i styret for VND etter<br />
Anne-Siri Gustafsson som i sommer flyttet til NND.<br />
Virksomhetsrapport fra Ørsta/Volda<br />
Styret har mottatt sluttrapport fra Israels-seminaret i Ørsta<br />
høsten 2002. Rapporten viser lavere utgifter enn budsjettert.<br />
Kr. 1.614,69 tilbakebetales til distriktet.<br />
Evangelismefondet, søknader om støtte<br />
1. Skudenes menighet: Videomøteserie 11. februar – 8.<br />
april 2003. Bevilget kr. 16.772 i støtte.<br />
2. Bergen menighet: Off. søndagsarrangementer vinteren<br />
2003. To søndager vil det bli arrangert kurs i vegetarisk<br />
matlagning og en helg seminar med fokus på sinnets helse<br />
og sjelesorg. Bevilget kr. 7.800 i støtte.<br />
3. Mandal menighet: Åpenbaringsseminar vinteren<br />
2003. Bevilget kr. 19.900 i støtte.<br />
4. Stavanger menighet: Bibelskole vinteren 2003. Dette<br />
blir en oppfølging av interessen fra Bibelskolen før jul, samtidig<br />
som det satses på nye deltagere. Bevilget kr. 31.480 i<br />
støtte.<br />
5. Haugesund menighet: Off. virksomhet (sabbats formiddager)<br />
1. kvartal 2003 v/Tor Tjeransen og Geir Fossum.<br />
Bevilget kr. 31.783 i støtte.<br />
6. Stavanger menighet: Materiell for utdanning av cellegruppeledere.<br />
Bevilget kr. 1.274,- i støtte.<br />
7. Ørsta/Volda: Oppfølging av Israelsseminar. Bevilget<br />
kr. 14.000,.- i støtte.<br />
Årsmøtet VND 2003<br />
Vedr. årsmøtet i VND 2003 er følgende vedtatt:<br />
Sted og tid: Fana Folkehøgskule, Bergen, 20.-22. juni<br />
2003<br />
Tema: Noe praktisk åndelig (bestemmes endelig i samråd<br />
med taler)<br />
Gjestetalere: Harald Gisebrecht spørres om å være<br />
hovedtaler og Lillian og Tore Wollan spørres om å være<br />
talere/programansvarlige for barn og unge.<br />
Søndagen benyttes til rapportering og samtale (en slags<br />
«Minigeneralforsamling»)<br />
Følgende spørres om å være med i en planleggingskomi-<br />
6 A D V E N T N Y T T – F E B R U A R 2 0 0 3 ■ ■ ■
té: Kjell Aune, David Havstein, Tone<br />
Edmonds, Kjetil Myklebust og Ann<br />
Helen Harestad.<br />
Det planlegges subsidiert buss fra<br />
Stavanger/Sandnes til Bergen.<br />
Teleios-planen<br />
Distriktsleder har besøkt alle menigheter<br />
i VND til sabbats ettermiddagspresentasjoner<br />
av Teleios-planen. Dette er<br />
en plan distriktsstyret har foreslått for<br />
fornyelse og vekst. Reaksjonene har<br />
vært klart og gjennomgående meget<br />
positive i menighetene. I januar-februar<br />
er planen å møte med alle menighetsstyrene.<br />
Styret vil på ny få presentert<br />
planen kort, det vil bli anledning til samtale,<br />
spørsmål og diskusjon. Styrene vil<br />
inviteres til å slutte seg til Teleios-planen.<br />
Første svarfrist settes til 1. april<br />
2003. Menighetene vil inviteres i flere<br />
runder med visse mellomrom. De<br />
menighetene som vil være med vil bli<br />
bedt om å danne en koordinerende<br />
Teleios-komité på 2-3 personer, som<br />
kan se til at planen blir fulgt opp, og<br />
fungere som et bindeledd til distriktet.<br />
<strong>Nytt</strong>årshilsen til alle<br />
medlemmer<br />
Styret har blitt enig om innholdet i et<br />
nyttårsbrev som sendes til alle medlemmene<br />
i VND. Brevet informerer om<br />
det som har skjedd i VND gjennom<br />
året, spesielt på evangelismefronten. I<br />
brevet takkes det for trofasthet og innsats<br />
i 2002, og det oppfordres til fortsatt<br />
trofast forvaltning i det nye året.<br />
Brevet deler også planer som er lagt<br />
for 2003.<br />
Pastorsituasjonen og<br />
plasseringer 2003-2004<br />
Fra VNDs side legges det ikke opp til<br />
noen endringer i pastorplasseringene<br />
sesongen 2003-2004.<br />
Bønnesamling på<br />
Langesund, sept. 2003<br />
Menighetenes bønnekoordinatorer gis<br />
anledning til å være med på bønnesamlingen<br />
på Langesund 5. – 7.sept.<br />
2003.<br />
Datoer styremøter 2003<br />
11.mai 03: <strong>Advent</strong>kirken Skole,<br />
Bergen. 14.sept. 03: Vatneli Skole,<br />
Sandnes, 30. nov. 03: <strong>Advent</strong>kirken<br />
Skole, Bergen<br />
Kjell Aune, distriktsleder VND<br />
Pensjonistforeningen<br />
■ ■ ■ A D V E N T N Y T T – F E B R U A R 2 0 0 3<br />
Norske SDA-arbeideres<br />
Pensjonistforening holdt<br />
generalforsamling 20.<br />
oktober 2002. Været var<br />
ikke det beste – snøfall<br />
over Østlandet – men kl.<br />
10.15 kunne formannen,<br />
Johan Elisenberg, ønske<br />
forsamlingen velkommen.<br />
Foreningen er primært for<br />
dem som har arbeidet fem<br />
år eller lenger i <strong>Advent</strong>istsamfunnet,<br />
og det gjelder<br />
ikke bare pastorer.<br />
Foreningen arrangerer<br />
sammenkomster for alle<br />
pensjonister i Norge. Som<br />
regel er det to store samlinger<br />
i Oslo, vår og høst.<br />
I juli er det et stort sommertreff,<br />
og i år holdes det i<br />
tiden 15.-20. juli på<br />
Hornsjø Høyfjellshotell ved<br />
Lillehammer. Det vil også<br />
etter hvert bli arrangert mer Generalforsamlingen valgte følgende styre for pensjonist-<br />
lokale sammenkomster. foreningen: Første rekke: Edith Nordvåg (kasserer),<br />
Foreningen utgir Aktiv Kari Lisle, Maria Molvik. Andre rekke: Kåre Kaspersen (for-<br />
Pensjonstid fire ganger i mann), Johan Elisenberg (nestformann), Øivind Gjertsen<br />
året. Det sendes ut i et<br />
(rekaktør). Tredje rekke: Jakob Rask Arnesen (sekretær),<br />
Gunnar Myrmo, Rolf Kvinge.<br />
opplag på vel 2000 til alle<br />
adventister som er pensjonister.<br />
Foreningen skylder stor takk til Johan Elisenberg som initiativtager og inspirator,<br />
og likeledes til Paul Frivold for den innsatsen de begge har gjort gjennom foreningens<br />
levetid.<br />
Vellykket kassererkurs i NND<br />
Den 11. og 12. januar var ti kasserere og hjelpere fra menigheter fra Finnmark til<br />
Bodø samlet i Tromsø for å få innføring og opplæring i det nye regnskapsprogrammet<br />
DNU har valgt ut for menighetsbruk, Matrix. Odd Hagen hadde en<br />
lærevillig og lydhør forsamling som lot seg engasjere til dyst. I perioder, da svarene<br />
på arbeidsoppgavene varierte fra deltaker til deltaker, ble han nok litt bekymret<br />
med tanke på sin andre rolle som revisor... Men hos deltakerne var det ingen<br />
tvil om at kurset var nyttig og viktig for kassererne. Så forhåpentligvis blir revisorenes<br />
jobb enklere fremover!<br />
Menighetskassererne gjør et stort og viktig arbeid for oss som en menighet.<br />
Mye av innsatsen skjer i ensomhet i sene kveldstimer og blir ofte ikke lagt merke<br />
til. Så jeg vil gjerne bruke denne anledningen til å fremheve den innsatsen de<br />
gjør.<br />
Vi er også glad for at DNU omsider har funnet et dataprogram som kan standardisere<br />
regnskapsførselen i våre menigheter. Ved å bruke samme opplegg kan<br />
vi bygge opp kompetanse regionalt, og kassererne kan støtte og hjelpe hverandre<br />
når problemer oppstår. Takk til Odd Hagen som var en dyktig veileder på kurset,<br />
og ellers er en viktig støttespiller for kassererne.<br />
Atle Haugen<br />
7
<strong>Nytt</strong> sensasjonelt funn<br />
Den israelske avisen Ha'aretz, meldte 13. januar om et nytt sensasjonelt funn som<br />
bekrefter en vesentlig episode fra den bibelske historien om kong Joasj av Juda.<br />
Etter måneders vurdering har geologiske undersøkelser av en steininskripsjon<br />
(som ifølge ryktet er funnet under illegale utgravinger på tempelområdet<br />
i Jerusalem) overbevist geologene om at den er autentisk, og dermed er nå<br />
funnet offentliggjort. Paleografer (skrifteksperter) og andre vil imidlertid også<br />
måtte vurdere tavlen før dette kan bli endelig verifisert.<br />
Inskripsjonen er forholdsvis<br />
stor (10 linjer),<br />
og er risset inn på en sort<br />
sandsteintavle som sannsynligvis<br />
skriver seg fra<br />
det sørlige Jordan eller<br />
Dødehavsområdet.<br />
Dr. Gabriel Barkai<br />
(som jeg har gravd<br />
sammen med i tell<br />
Jizreel-ekspedisjonen) er<br />
en fremstående israelsk<br />
arkeolog fra Bar Ilanuniversitetet.<br />
Han sier<br />
at det vil være en sensasjon<br />
dersom også<br />
skriftanalysene bekrefter<br />
at tavlen er ekte. Han<br />
har imidlertid ikke hatt<br />
den til vurdering, og vil<br />
derfor på det nåværende<br />
tidspunkt ikke<br />
trekke noen endelige<br />
konklusjoner.<br />
Arkeologer har hittil<br />
ikke gjort klare eller entydige<br />
funn fra kong Davids eller Salomos tid i Jerusalem som kan bekrefte deres regjeringsperioder.<br />
De såkalte «minimalistene» aksepterer derfor ikke Israels storhetstid<br />
under disse regentene slik Bibelen hevder. Hvis David og Salomo har eksistert,<br />
må de eventuelt ha vært bare lokale høvdinger eller småkonger, sies det.<br />
Hva forteller inskripsjonen om? Den tilskrives som nevnt kong Joasj (ca.<br />
840-801 f. Kr.), og beretter om reparasjonene og utbedringene av tempelområdet<br />
som han utførte, og ordlyden i enkelte vers i 2 Kong 12 er nesten identiske<br />
med visse avsnitt på denne inskripsjonen, f.eks. v. 15: «Ingen holdt regnskap<br />
med de mennene som tok imot pengene og gav dem til arbeidslederne;<br />
for de fór ærlig fram.»<br />
Konsekvensene av dette funnet, dersom det blir bekreftet av skriftanalysene,<br />
vil være dramatiske: For første gang vil vi ha bevis, ikke bare for kong<br />
Salomo og for tempelet han bygde, for kong Joasj regjering, men også for den<br />
enestående episoden omtalt i 2 Kong 12. Det kullkaster i så fall fundamentet<br />
minimalistene bygger på og innevarsler en ny epoke innen bibelsk arkeologi.<br />
I en videre sammenheng vil det også få direkte og indirekte konsekvenser for<br />
bibelforskningen generelt.<br />
Dr. Barkai sier: «Det kan være det mest betydningsfulle arkeologiske funnet<br />
hittil i Jerusalem og i Israel. Det vil være det første fysiske bevis i sitt slag som<br />
beskriver begivenheter på en måte som bekrefter den bibelske beretningen.»<br />
Funnet vil nok også forårsake en del politisk stormvær med Israels historiske<br />
krav på tempelområdet som fokuspunkt!<br />
Det blir spennende å følge dette opp!<br />
Roger Robertsen<br />
Russland:<br />
<strong>Advent</strong>istene<br />
bekymret for ny<br />
utlendingelov<br />
SDA-misjonærer er blant de mange<br />
tusen utlendingene som har uttrykt<br />
bekymring over en ny lov som rammer<br />
utlendinger i landet. Valery<br />
Ivanov ved euroasiadivisjonen sier at<br />
det er uklart hvilke konsekvenser<br />
loven får. «Vi har fått beskjed om at<br />
loven ikke skal ramme besøkende fra<br />
Vesten. Så langt kjenner vi ikke til at<br />
arbeidere eller frivillige er blitt nektet<br />
visum på grunn av denne loven. Det<br />
er vi takknemlige for.»<br />
<strong>Advent</strong>istsamfunnet har et godt<br />
forhold til myndighetene i landet og<br />
regner ikke med problemer, selv om<br />
listen av folk som enten har fått<br />
avslag på søknad om visum eller er<br />
blitt deportert, inkluderer fredskorpsfrivillige,menneskerettighetsforkjempere,<br />
katolske prester og lutherske<br />
og andre protestantiske misjonærer.<br />
I flere tilfeller er den «nasjonale<br />
sikkerhet» begrunnelsen.<br />
[Utdrag fra: Rebecca Scoggins/ANN Moskva,<br />
Russland, 14. januar 2003]<br />
ETTER-<br />
LYSNING<br />
Ønsker kontakt<br />
med ungdommer<br />
som vil være med<br />
i team og<br />
drive misjonsarbeid<br />
på nye plasser.<br />
Interesserte bes ta<br />
kontakt med<br />
Magne Krekling<br />
Stiftelsen Fred og Toleranse,<br />
Sjoa, 2670 Otta.<br />
Tlf.: 61236117,<br />
E-post:<br />
fredogtoleranse@stiftelsen.no<br />
8 A D V E N T N Y T T – F E B R U A R 2 0 0 3 ■ ■ ■
Søknad til Frikirkerådet sendt<br />
Den 14. januar<br />
sendte Den norske<br />
union en søknad<br />
til Frikirkerådet<br />
om fullt<br />
medlemskap ifølge<br />
vedtak i unionsstyret.<br />
I et par<br />
år nå har<br />
<strong>Advent</strong>istsamfunnet<br />
hatt status<br />
som observatør i<br />
Frikirkerådet, og<br />
det har ifølge<br />
unionsleder Tor<br />
Tjeransen vært<br />
udelt positivt.<br />
Generalsekretær i<br />
Frikirkerådet,<br />
Dag Nygård, tror<br />
at <strong>Advent</strong>istsamfunnetssøknad<br />
om fullt<br />
medlemskap er<br />
uproblematisk.<br />
– Frikirkerådet<br />
gjør en viktig jobb som praktisk samarbeidsorgan, ikke minst i forhold til offentlige<br />
myndigheter. Vi har kjent litt på at vi adventister har vært «gratispassasjerer»<br />
og at Frikirkerådet har gjort jobben for oss. Nå føler vi det er naturlig og nødvendig<br />
at vi også selv tar ansvar og søker medlemskap, sier Tor Tjeransen.<br />
Det er en markert forskjell på Frikirkerådet og Norges kristne råd. Frikirkerådet<br />
går mer på et praktisk samarbeid og representerer ofte frimenighetenes sak overfor<br />
myndighetene. Norge kristne råd har et klarere økumenisk siktemål, noe som<br />
kan gripe inn i den enkelte menighets trosgrunnlag. Det gjør ikke Frikirkerådet.<br />
Unionslederen tror ikke at adventistene kommer til å delta i felleskristne møter<br />
i særlig stor grad.<br />
– Det blir for stort sprik i forståelse av mange enkeltheter i troen til at det blir<br />
fruktbart, sier Tor Tjeransen.<br />
Glede<br />
Det var stor glede i Sandnes/<br />
Stavanger da Stian Skjæveland<br />
(18) ble tilsuttet Sandnes<br />
menighet sabbaten den 7.<br />
desember. Stian var tidligere<br />
døpt som pinsevenn. Han ble<br />
kjent med adventbudskapet<br />
gjennom Hanne Marie og<br />
Matti Aarsand. Bønnearbeid,<br />
cellegrupper og internettevangelisering<br />
er noe av det<br />
Stian brenner for. Vi ønsker<br />
Stian Skjæveland hjertelig velkommen<br />
i menigheten.<br />
■ ■ ■ A D V E N T N Y T T – F E B R U A R 2 0 0 3<br />
Egypt: Koptisk<br />
pave fornærmer<br />
<strong>Advent</strong>kirken<br />
offentlig<br />
I et tv-intervju med Egyptian TV<br />
den 7. januar sa pave Shenouda III<br />
fra den koptiske ortodokse kirke at<br />
kristne og muslimer står sammen i<br />
Egypt, men at syvendedags<br />
adventister og andre forstyrrer fellesskapet<br />
i landet.<br />
Shenouda understreket sitt<br />
nære forhold til muslimene, men<br />
sa at også Jehovas Vitner og amerikanske<br />
jøder forstyrret enheten i<br />
landet. I en kommentar sier dr.<br />
Bert B. Beach ved generalkonferensen<br />
at «Pave Shenouda er kjent<br />
for å komme med kontroversielle<br />
uttalelser. I lys av den spente situasjonen<br />
i Midtøsten, burde man<br />
kunne forvente at kristne ledere<br />
ikke kom med uansvarlige uttalelser<br />
som kan gjøre forholdet<br />
mellom muslimer og kristne verre.<br />
… Syvendedags adventistene i<br />
Egypt blir oppfattet som fredelige<br />
og lovlydige innbyggere.»<br />
Peter Zarka, som er menighetens<br />
leder i Egypt, har fått forsikringer<br />
fra tv-selskapet om at de<br />
skal få noen minutter på tv, så de<br />
kan få presentert seg for den<br />
egyptiske offentligheten og således<br />
få en viss kompensasjon for<br />
den fornærmelige behandlingen.<br />
I et intervju med ANN forklarte<br />
Beach at «pave Shenouda har sagt<br />
at adventistene ikke tror på Kristi<br />
guddom og at de er sionister.<br />
Begge disse påstandene er direkte<br />
gale. Kristi guddom og treenigheten<br />
er fundamentale sannheter for<br />
adventistene, og for dem har staten<br />
Israel ingen særskilt profetisk<br />
betydning. Den er bare en av<br />
mange stater som er anerkjent av<br />
FN,» sa han.<br />
Ifølge Zarka blir dette første<br />
gang menigheten får anledning til<br />
å legge fram et budskap på egyptisk<br />
tv. Kristne menigheter får kun<br />
to ganger i året komme på lufta –<br />
til påske og til jul.<br />
[Utdrag fra: Wendi Rogers/Ray Dabrowski/ANN,<br />
14. januar 2003]<br />
9
❞<br />
SYNSPUNKT<br />
<strong>Advent</strong>istsamfunnets organisasjonsstruktur i Norge:<br />
Det naturlige neste steg<br />
– én administrasjon<br />
✎<br />
DAVID HAVSTEIN<br />
Gjennom arbeidet i flere komiteer på distrikts- og unionsplan<br />
i perioden 1985-1992 ble det rettet kritiske<br />
blikk på organisasjonsstrukturen i <strong>Advent</strong>istsamfunnet i<br />
Norge. ØNDs reorganiseringskomiteer av 1985/1986 og<br />
1989/1990 gikk inn for at distriktene oppløses og erstattes<br />
av én landsomfattende organisasjon under én administrasjon.<br />
De to andre distriktene var ikke rede til dette.<br />
DNUs generalforsamlinger i 1992 og 1995 vedtok så<br />
den organisasjonsmodellen som vi har i dag, en slags<br />
kompromissløsning eller en mellomting mellom en regulær<br />
union bestående av distrikter og en union bestående<br />
kun av menigheter. DNUs organisasjonsmodell er i dag en<br />
union med tre distrikter, en hybrid som har overlatt økonomistyringen,<br />
ansettelse og fordeling av personell og<br />
avdelingsarbeidet til unionen. Distriktene har likevel egne<br />
generalforsamlinger og det velges distriktsledere og distriktsstyrer,<br />
som hovedsakelig har ansvaret for det evangeliske<br />
arbeidet. Hensikten med denne modellen var en<br />
mer kostnadseffektiv administrasjon og større frigjøring<br />
av ressurser til det evangeliske arbeidet i distriktene. Men<br />
denne ordningen oppfattes i dag av mange som en sløsing<br />
med ressurser i form av unødvendig administrasjon i<br />
distriktene.<br />
Nå er tiden etter fleres mening moden til å vurdere det<br />
naturlige neste steg, fram mot DNUs generalforsamling i<br />
2005, dvs. full sammenslåing til én administrasjon i<br />
<strong>Advent</strong>istsamfunnet i Norge, enten som en union bestående<br />
av menigheter eller som ett norsk distrikt i en skandinavisk<br />
union. Det siste bør være mest ønskelig sett med<br />
norske øyne og helt opplagt mest hensiktsmessig for den<br />
transeuropeiske divisjon som vi er en del av, og det vil<br />
sannsynligvis også gjøre det lettere for Island å knytte seg<br />
til Skandinavia. En skandinavisk union må innrettes slik at<br />
man unngår den type sårbarhet som førte til den økonomiske<br />
krisen i VNU.<br />
Medlemstallet går ned, og vi må på sikt regne med en<br />
strammere økonomi. Da gjelder det å bruke tilgjengelig<br />
personell og lønnsmidler så effektivt som mulig. Det er<br />
ikke en full tids administrativ jobb å være distriktsleder i<br />
dag. Distriktslederne er derfor mer tilgjengelige for evangelistiske<br />
prosjekter i menighetene enn tidligere. En avvikling<br />
av distriktene og distriktslederrollen vil i enda større<br />
grad frigjøre pastorer til direkte menighetsarbeid.<br />
Dessuten blåser det for tiden en sunn «kongregasjonalistisk<br />
vind», en vektlegging av naturlig kirkevekst som på<br />
ingen måte undergraver lojaliteten mot det store organi-<br />
satoriske fellesskapet, men som understreker at menighetsvekst<br />
primært skjer gjennom forsterkninger i den<br />
enkelte menighet.<br />
De oppgavene som distriktslederne/distriktsstyrene er<br />
pålagt, kan like godt ivaretas av unionen/ett norsk distrikt<br />
og/eller delegeres til pastorer, avdelingsledere og regionale<br />
komiteer. Distriktsordningen erstattes av regioner,<br />
områdepastorer/avdelingsledere og enkle og lite kostnadskrevende<br />
regionale råd (f.eks fem regioner: Nord<br />
Norge, Midt Norge, Vest Norge, Sør Norge og Øst<br />
Norge). Unionsstyret bør delvis sammensettes av representanter<br />
fra regionene, og vi får kun én generalforsamling<br />
pr. valgperiode i Norge, hvor menighetsmedlemmene<br />
får en mer direkte innflytelse. I dag legges det strategiplaner<br />
både på distrikts- og unionsplan, planer som<br />
har vist seg å være svært ulike. Det er en fordel å ha én<br />
landsomfattende plan å forholde seg til. Det må selvfølgelig<br />
tas høyde for at Norge er et langstrakt land, slik at<br />
ingen menighet får en opplevelse av «stor avstand» til<br />
administrasjon og ledelse. Jeg oppfordrer de styrende<br />
organer i <strong>Advent</strong>istsamfunnet i Norge til å sette denne<br />
saken på dagsorden.<br />
10 A D V E N T N Y T T – F E B R U A R 2 0 0 3 ■ ■ ■
TRE TING<br />
som må til for å få en levende,<br />
spennende, varm, trygg,<br />
sterk og voksende<br />
menighet<br />
✎<br />
SIGVE TONSTAD<br />
Før jeg gir til kjenne min overbevisning om de tre<br />
tingene som må til for å få en levende, spennende,<br />
varm, trygg, sterk og voksende menighet, må jeg si et<br />
ord om de tre tingene man må tenke på når man kjøper<br />
hus.<br />
Jeg hørte det første gang av en eiendomsmegler i<br />
USA. Han sa at det er tre ting man må tenke på når<br />
man kjøper hus. Det første, sa han, er beliggenhet.<br />
Det andre, fortsatte han, er beliggenhet. Og det<br />
tredje, sa han – og da kunne jeg fullført setningen<br />
selv – er beliggenhet.<br />
Med det mente han ikke at andre ting ikke<br />
betyr noe ved et huskjøp. Det betyr noe at huset<br />
er bygget forskriftsmessig og solid. Det betyr noe<br />
at det er skikkelig vedlikeholdt. Det betyr også<br />
noe at huset er smakfullt innredet. Men alle<br />
disse tingene er underordnet langt viktigere<br />
hensyn. Og det tre viktigste hensyn ved<br />
huskjøp er altså beliggenhet.<br />
Ingen vil bli overrasket over å høre<br />
denne logikken overført på menighetsliv.<br />
Det er tre ting som må til hvis man ønsker<br />
seg en levende, spennende, varm, trygg,<br />
sterk og voksende menighet. Den første<br />
er å være til stede. Den andre<br />
er å være til stede. Den tredje<br />
er å være til stede.<br />
Med det menes ikke<br />
at andre ting ikke<br />
betyr noe. Selvsagt<br />
betyr det noe at det<br />
blir sunget med<br />
innlevelse, bedt<br />
med inderlighet<br />
og at det som<br />
forkynnes, engasjerer.<br />
Det betyr<br />
noe at menneskene<br />
hilser på<br />
hverandre og<br />
går aktivt inn<br />
■ ■ ■ A D V E N T N Y T T – F E B R U A R 2 0 0 3<br />
for å knytte nye bånd seg imellom. Det er en oppskrift<br />
for suksess at man føler seg beriket og utfordret<br />
av det som er blitt sagt, og at man føler<br />
glede ved de menneskene man har vært sammen<br />
med.<br />
Men det finnes viktigere ting enn dette. Noe<br />
mer grunnleggende må til for at sangen skal skje<br />
med innlevelse, bønnen være inderlig og forkynnelsen<br />
engasjerende. Skal menneskene hilse<br />
på hverandre og knytte bånd seg imellom,<br />
må en annen forutsetning oppfylles først.<br />
Den som ønsker å bli beriket og utfordret av<br />
det som blir sagt, og den som vil hente<br />
glede fra mennesker man er sammen<br />
med, kan ikke begynne der.<br />
Jeg hadde tenkt å skrive dette<br />
som en veiledning i ledelse, en ABC<br />
for hva som må til for dem som er<br />
ledere i en slik menighet. De tre tingene<br />
som må til, er mer sant for dem<br />
enn for noen andre. For egentlig er<br />
det enklere å lede enn mange tror.<br />
Men de tre tingene gjelder ikke bare<br />
ledere. Det gjelder alle, ledere eller<br />
ikke.<br />
Så sier jeg det enda en<br />
gang til slutt: Det er tre<br />
ting som må til for å få<br />
en levende, spennende,<br />
varm,<br />
trygg, sterk og<br />
voksende<br />
menighet. Den<br />
første er å<br />
være til<br />
stede. Den<br />
andre er å<br />
være til<br />
stede. Og<br />
den tredje<br />
er….<br />
11
✚<br />
MISJON<br />
Det var program både for små og store.<br />
et er ikke fordi det er så spen-<br />
«Dnende hos dere… Egentlig er<br />
dere adventister ganske kjedelige! Men<br />
jeg ser at dere har en intim forbindelse<br />
med Kristus og dere søker sannheten<br />
slik Bibelen presenterer den. Barna i<br />
menigheten viser ekte glede over å<br />
kjenne Jesus. Disse tingene er viktigere<br />
enn å svinge med armene, slik man<br />
gjør mye der jeg vanligvis har holdt<br />
til… Det er derfor jeg fortsetter å gå i<br />
<strong>Advent</strong>kirken. Og jeg ønsker å vokse –<br />
sammen med menigheten, mine søsken.<br />
Det er fortsatt en del ting jeg ikke<br />
Mattesonskolens nyttårstreff<br />
– Jeg har bestemt meg<br />
for å bli en adventist!<br />
✎ LINNDIS RASMUSSEN<br />
Bøker for store og små! Både Norsk Bokforlag og<br />
Mattesonskolens eget bokutsalg, «Skriftstedet», sørget for at<br />
det var rikt utvalg. På nyttårstreffet ble det også gitt oppfordring<br />
til å spre bokskattene. En fin mulighet er å delta på<br />
neste sommerkolportasje! Blir du med?<br />
er enig med dere i. Men jeg er villig til å<br />
skifte ut gamle tankebaner med nye<br />
dersom Gud viser meg fra sitt ord at<br />
jeg har tatt feil. Hvis vi møtes på neste<br />
nyttårstreff, betyr det at jeg har blitt<br />
adventist.»<br />
Dette vitnesbyrdet fra en ung mann<br />
ga de andre deltakerne på<br />
Mattesonskolens nyttårstreff et bønneemne<br />
til. Måtte<br />
Gud lede denne<br />
søkende sjelen<br />
videre på veien –<br />
måtte vi treffes<br />
igjen om et år!<br />
Fokus for årets<br />
nyttårstreff var<br />
misjon. Ønsket<br />
om å vinne mennesker<br />
for Kristus<br />
ble gjenspeilet i<br />
alle delene av programmet.<br />
Det faktum<br />
at det også<br />
var flere ikkeadventister<br />
til<br />
stede – altså<br />
misjonsmark i vår<br />
midte, ga ekstra<br />
inspirasjon og<br />
motivasjon.<br />
På nyttårstreffene<br />
er det alltid<br />
mange klasser å<br />
velge mellom på<br />
formiddagene.<br />
Denne gangen tok<br />
en av klassene for<br />
seg hvordan man<br />
bruker f.eks.<br />
Daniels bok i evangelisme.<br />
Her fikk<br />
deltakerne praktisk<br />
trening i å gi<br />
bibelstudier i<br />
misjonsøyemed.<br />
Man kan forstå,<br />
glede seg over og selv bli oppbygget av<br />
ulike, noen ganger intrikate, studier i<br />
Bibelen. Men det er ofte et stykke vei<br />
derfra til å kunne fremlegge det på en<br />
tiltalende måte for en som søker.<br />
To ettermiddager ble brukt til å gi<br />
noe til mennesker utenfor Tyrifjords<br />
dører – én gang var sang og instrumenter<br />
redskapene, den andre gangen<br />
Viktige beslutninger ble tatt ved inngangen til det nye året.<br />
brevskoleinnbydelser og villige føtter.<br />
Videre ble det viet tid til å dele erfaringer<br />
og gi konkrete forslag til måter å<br />
gjøre praktisk, misjonsrettet arbeid på.<br />
Appellen gjennom uken gjaldt å ta en<br />
bestemmelse om å sette av noen timer<br />
hver eneste uke gjennom året til<br />
misjonsarbeid, og til å være trofaste<br />
med det. <strong>Nytt</strong>årsaften er en fin anledning<br />
til å bestemme seg for noe slikt.<br />
Det ble oppfordret til ikke å ta vidløftige,<br />
overilte beslutninger, men slike som<br />
man, med Guds hjelp, vil gjøre sitt<br />
ytterste for å gjennomføre.<br />
Den mest omfattende beslutningen<br />
ble nok tatt av ei ung jente som for få<br />
måneder siden aldri hadde satt sin fot i<br />
en adventkirke. Hun stilte modig opp,<br />
for første gang bak en talerstol, og ga<br />
sitt korte vitnesbyrd: «Jeg har bestemt<br />
meg for å bli en adventist».<br />
12 A D V E N T N Y T T – F E B R U A R 2 0 0 3 ■ ■ ■
MISJON ✚<br />
Videoprogrammer fra<br />
7<br />
Mange har gjennom<br />
Kanal årenes løp skaffet seg<br />
bøker ved å henvende<br />
seg til Norsk Bokforlag.<br />
Langt færre har noen gang kontaktet forlaget for å skaffe<br />
seg et TV-program på video. Dette er et nytt tilbud menigheten<br />
bør benytte seg mer av, sier Yngvar Børresen som til daglig<br />
arbeider i Kanal 7 med programproduksjon.<br />
Ihøst ble <strong>Advent</strong>istsamfunnets og Norsk Bokforlags ressurskatalog<br />
sendt ut sammen med <strong>Advent</strong><strong>Nytt</strong>. I denne katalogen<br />
er det listet opp en lang rekke TV-programmer som<br />
kan bestilles fra forlaget. Og nå er listen av programmer<br />
enda lenger.<br />
– Yngvar, hvilke nye programmer er kommet på lista?<br />
– Jeg vil nevne spesielt tre programmer i en serie med adventistsamfunnets<br />
leder Tor Tjeransen som programleder. Serien<br />
heter «I historiens lys» og programmene som nå er klare har<br />
titlene: «Boken som ble gjenoppdaget», «Da kirken ville<br />
selge evig liv», og «Fra sabbat til søndag.»<br />
Dette er ikke møteopptak, men Tor tar oss<br />
med til forskjellige steder i Europa for å<br />
dokumentere og levendegjøre budskapet<br />
han formidler. Om det kommer flere programmer<br />
i denne serien vil tiden vise. Ellers<br />
vil jeg også nevne to interessante studioopptak<br />
med doktor i folkehelsevitenskap<br />
Per de Lange. I det ene programmet svarer<br />
Per på om vi nå etter ny viten om vitamintilskudd<br />
like gjerne kan kvitte oss med alle pilleboksene<br />
våre. I det andre programmet får<br />
vi høre at livsglede synes å være svært viktig<br />
om man ønsker å beholde en god helse. Alle<br />
programmene er på rundt 25 minutter hver.<br />
– Hvordan mener du menigheten kan benytte<br />
seg av programmene?<br />
– For eksempel tror jeg at smågrupper kan<br />
benytte seg av enkelte av dem. Hva med å se<br />
gjennom en halvtimes video før man drøfter<br />
et emne? Den nye serien til Tor Tjeransen<br />
burde for eksempel egne seg ypperlig til<br />
dette. Eller hva med å bruke deler av en video<br />
som kollektapell. Videoene om <strong>Advent</strong>ist World<br />
Radio inneholder avsnitt som kan avspilles hver for seg.<br />
Den dagen vi i menighetene våre tar opp kollekt til vår verdensradio<br />
kunne for eksempel en slik video benyttes. Og ikke<br />
■ ■ ■ A D V E N T N Y T T – F E B R U A R 2 0 0 3<br />
minst må det være fint for folk som ikke kan komme seg ofte<br />
til kirken å se på en møte-video. Vi har både møteopptak og<br />
andre typer programmer som egner seg til å se en sabbats<br />
formiddag.<br />
– Hva koster det å få tilsendt en videokassett?<br />
– Sammen med kassetten får du tilsendt en giroblankett på<br />
bare kr. 150,- pluss porto. For den prisen får du kassetten<br />
med programmet på til odel og eie. Ta en titt i ressurskatalogen<br />
eller be om programmene jeg har nevnt her. Så er det<br />
bare å ringe forlaget.<br />
13
✍<br />
UNDERVISNING<br />
<strong>Advent</strong>ister og muslimer i en krisetid:<br />
Guds fotavtrykk i<br />
ruinhaugen<br />
✎<br />
JERALD WHITEHOUSE<br />
Hvorfor hater de oss?<br />
Hva er det vi har gjort<br />
dem? Sier Koranen virkelig<br />
at muslimer skal<br />
drepe kristne? Er det<br />
sant at Islam brukte<br />
sverdet for å tvinge kristne<br />
til å bli muslimer?<br />
Hva er det de vil<br />
oppnå? Er Allah<br />
den samme som<br />
den kristne Gud?<br />
Disse spørsmålene<br />
henger som<br />
en mørk sky over<br />
verden på grunn av<br />
militante uttalelser fra<br />
noen som kaller seg<br />
muslimer, og det til<br />
tross for forsikringer<br />
om det motsatte fra<br />
begge sider. Hvordan<br />
skal Guds folk forholde<br />
seg til disse spørsmålene?<br />
Det er viktig å skille<br />
mellom et trossystem<br />
og dets tilhengere. Vi<br />
må være på vakt mot<br />
dem som vil ha monopol<br />
på sannheten samtidig<br />
som de forvrenger<br />
bildet av Gud så det skal<br />
passe inn i deres egne<br />
militante eller religiøse<br />
formål. Historien viser at<br />
terror, vold og intoleranse<br />
ikke begrenser seg til<br />
et enkelt trossystem.<br />
Alle religioner<br />
bekjenner seg til<br />
fred, toleranse og<br />
respekt for andre.<br />
Men det er et historisk faktum at flere er blitt drept i såkalte<br />
religiøse kriger enn under noe annet påskudd. Troen har ofte<br />
bidratt til hat, intoleranse og blodsutgytelser i stedet for fred<br />
og fordragelighet.<br />
På begge sider av trosgrensene sier de fleste at bruk av<br />
vold er en alvorlig misbruk av religionen. Mange av oss som<br />
har bodd og arbeidet i muslimske land, har mange gode<br />
venner blant muslimene, og de er like bekymret som oss for<br />
det som nå skjer.<br />
Hva er det da som får noen til å forvrenge troens grunnsetninger<br />
så de kan rettferdiggjøre slike ugjerninger som det<br />
som skjedde 11. september 2001?<br />
La det først være sagt at vi ikke kan forstå det som nå<br />
foregår uten å kjenne litt til forholdet mellom muslimer og<br />
kristne opp gjennom historien. Terror er et utslag av økt<br />
spenning, frustrasjon og urettferdighet – både virkelig og<br />
innbilt. Jeg skal forsøke å gi en kort historisk oversikt der jeg<br />
viser til en rekke anerkjente kilder som kan hjelpe oss å forstå<br />
bakgrunnen for det som nå skjer. Det er likevel farlig å trekke<br />
for generelle slutninger, selv om det er nødvendig å gjøre det<br />
i en så kort artikkel. Det jeg sier dekker altså ikke alle tilfeller.<br />
En fryktelig fortid<br />
Etter bare 400 år hengte kristenheten seg opp i teologiske<br />
stridigheter som var av liten eller ingen interesse for folk<br />
flest. Disse tvistene kom til å dominere den politiske dagsorden,<br />
i stedet for å stake ut retningen i åndelige spørsmål.<br />
Alle troende skulle tvinges til å bøye seg for de beslutningene<br />
noen få var kommet fram til. Man lyste i bann og ble<br />
selv lyst i bann av motparten. Det ble det rene religiøse tidsfordriv<br />
å skulle utrydde vranglærere. Jøder og kristne dissentere<br />
ble skyteskiver for de «ortodokse». Den østromerske<br />
(nestorianske) kirken ble lyst i bann og kraftig forfulgt av de<br />
vestlige (romerske) og bysantinske (greske) kirkene.<br />
Kristenheten var splittet.<br />
Denne splittelsen var ikke bare en teologisk strid som<br />
førte til bannlysing og forfølgelse. Den var også politisk og<br />
sosial. 1 Slik ble bruken av politisk makt for å fremme religiøse<br />
mål innført allerede tidlig i kirkens historie. Dette skulle få<br />
tragiske følger. Eusebius var biskop og den førende historikeren<br />
tidlig på 300-tallet. Han mente det var Guds vilje at keiseren<br />
skulle innføre kristendommens herredømme på jorden.<br />
2 (Denne holdningen skulle senere komme til å gjenspei-<br />
14 A D V E N T N Y T T – F E B R U A R 2 0 0 3 ■ ■ ■
le seg i muslimske land, og den kommer tydelig til uttrykk i<br />
vår tid der religionen blir brukt for å rettferdiggjøre vold og<br />
politisk maktbruk).<br />
Forfølgelsen av de kristne i øst førte til en heller spesiell<br />
situasjon. Mange av dem så nemlig på muslimsk overhøyhet<br />
som en befrielse fra bysantinsk og sassanidisk undertrykkelse.<br />
3 Philip K. Hitti sier at «Østen våknet nå og hevdet sine<br />
interesser etter tusen år med vestlig dominans. Den skatten<br />
de nye erobrerne krevde inn, var lavere enn det de hadde<br />
måttet betale før, og de kunne nå utøve sin religion med<br />
større frihet og mindre innblanding.» 4<br />
Dette er ganske forskjellig fra det bildet som gjerne tegnes,<br />
og derfor kaster det også en god del lys over bakgrunnen<br />
for muslimenes historieforståelse. Moffet sier dette om<br />
forholdene under islams tidlige overherredømme: «Både<br />
under de patriarkalske kalifene og hele tiden gjennom den<br />
turbulente borgerkrigstiden, ble de kristne som bodde i de<br />
erobrede områdene i Persia og det bysantinske Syria svært<br />
velvillig behandlet, om man ser bort fra de redslene som<br />
man ikke unngår i noen krig.»<br />
Korstogene<br />
Islam ble snart innlemmet i listen over «vranglærere» og<br />
«vantro», til tross for den forholdsvis «velvillige behandling»<br />
de kristne i øst fikk. Senere sank kristenheten til sitt lavpunkt<br />
da den sendte bølge på bølge med korsfarere til Midtøsten<br />
for å gjenvinne det hellige land, samtidig som man ville befri<br />
kirken for vranglærere og utslette de «vantro» jødene og<br />
muslimene. Noen vil ha det til at det første korstoget var en<br />
ekte religiøs bevegelse for å åpne veien til Midtøstens hellige<br />
steder for pilegrimene. Det er riktig at det var en religiøs<br />
drivkraft bak det hele, og korstoget ble gjennomført som en<br />
«rettferdig krig» og pilegrimsferd. Men de fryktelige beretningene<br />
man spredte om overgrep mot kristne i Midtøsten,<br />
var svært overdrevne. Formålet var å sette sinnene i kok, slik<br />
at det virkelig ble noe av korstoget.<br />
«Det ble tegnet et falsk bilde av en forfulgt kristen befolkning<br />
i Palestina, som stod samlet i motgangen og bare ventet<br />
på hjelp fra Roma. På denne tiden var muslimene i flertall<br />
i Syria og Palestina, men de var bare et lite flertall, og de<br />
levde i heller fredelig sameksistens med de kristne, og det var<br />
langt mindre friksjon enn europeerne gjerne ville ha det<br />
til…. Forholdene for den lokale kristne befolkningen hadde<br />
slett ikke forverret seg slik at det var behov for å gripe inn<br />
med makt og befri dem. Ja, de egyptiske fatimidene,<br />
som styrte Jerusalem på denne tiden, viste ‘en større<br />
grad av toleranse enn noe annet samfunn på<br />
denne tiden.’» 6<br />
Korsfarerne ble lovet full ettergivelse av alle<br />
sine synder. 7 Tusenvis av barn ble sendt ut på<br />
korstog, men bare noe få kom tilbake. 8 Ikke<br />
en eneste sivil muslim eller jøde overlevde<br />
da det første korstoget lyktes i å innta<br />
Jerusalem i 1099. 9<br />
Når sant skal sies, var det ikke alle<br />
kristne som var enige i det korsfarerne<br />
gjorde: «Mange… kristne var forferdet<br />
over det som hadde skjedd.» 10<br />
Likevel fikk ugjerningene stor betydning<br />
for «tidens innfløkte politikk,»<br />
■ ■ ■ A D V E N T N Y T T – F E B R U A R 2 0 0 3<br />
og de skulle komme til å bli husket lenge av muslimene.<br />
Jerusalem opplevde noe helt annet da den muslimske lederen<br />
Saladin (Salah el-Din) inntok byen i 1187. Da han hadde<br />
fått kontroll over byen, ga han ordre om at ingen flere skulle<br />
drepes. Ikke en eneste en av de jødiske eller kristne sivile innbyggerne<br />
kom til skade, og ingen eiendeler ble<br />
ødelagt. 11<br />
Det er riktig at islam tidlig delte verden i dar-al-<br />
Islam («Islams hus») og dar-al-harb («krigens<br />
hus»), de landene og folkene som nektet å gå over<br />
til islam og nektet å godta muslimsk overherredømme,<br />
og jihad ble den underforståtte eller<br />
åpent erklærte politikk overfor de landene som tilhørte<br />
dar-al-harb. Men i de landene der muslimene<br />
hadde makten, ble ikke-muslimenes rettigheter<br />
som regel beskyttet.<br />
Hugh Goddard sier: «Muslimenes behandling<br />
av jøder og kristne var forholdsvis tolerant og<br />
liberal etter middelalderens standard. Dersom vi<br />
dømmer dem etter moderne forventninger,<br />
var den likevel noe diskriminerende. Men vi<br />
kan bare foreta en rettferdig<br />
vurdering<br />
om vi sammenligner<br />
med<br />
andre middelaldersamfunn,<br />
og<br />
den muslimske<br />
verden kommer<br />
svært godt ut<br />
av en slik<br />
sammenligning.»<br />
12<br />
Vi kan<br />
summere<br />
opp med<br />
A.S. Ahmeds<br />
ord:<br />
«Minnet om<br />
korsto-<br />
15
gene henger ved i Midtøsten og farger muslimenes oppfatning<br />
av Europa. De ser et aggressivt, tilbakestående og religiøst<br />
fanatisk Europa. Dette historiske minnet ble styrket i<br />
det nittende og tjuende århundre, da et imperialistisk<br />
Europa igjen kom for å underlegge seg og kolonisere områder<br />
i Midtøsten. Dessverre overser de fleste europeerne<br />
denne nedarvede bitterheten når de tenker på korstogene.»<br />
13<br />
Det er bare når vi forstår<br />
grunnen til det hatet<br />
noen i den muslimske<br />
verden nærer, og den<br />
mistilliten andre har til<br />
oss, at vi kan ha noe<br />
som helst håp om å nå<br />
dem i islam som er åpne<br />
for gjensidig respekt og<br />
forståelse.<br />
Dette er bakgrunnen for den påfølgende oppmagasineringen<br />
av motvilje i den muslimske verden. Og denne motviljen<br />
gir næring til den militante holdningen vi ser i vår tid. Da<br />
kristenheten hadde kommet seg over reformasjonen og<br />
renessansen, begynte det kristne Vesten igjen å vise muskler<br />
i Midtøsten. Dette førte til koloniseringen av Midtøsten etter<br />
det ottomanske rikes fall i 1. verdenskrig. «Opplysning» var<br />
slagordet for kristenheten fra 1500 og fremover, mens islam<br />
hadde indre problemer. De slet med årsakene til egen<br />
tilbakegang og prøvde å finne ut hva man skulle gjøre med<br />
Vestens kolonisering av muslimske land.<br />
Innad i islam økte striden mellom dem som var tilhengere<br />
av å fornye islam med taqleed (gjenoppta tradisjonell muslimsk<br />
lære), og de som mente at veien til fornyelse krevde at<br />
alle muslimer brukte ijti-had (kjempe for å forstå prinsippene<br />
i teksten og så bestemme hvordan dette skal anvendes i den<br />
nye sammenhengen).<br />
Denne indre kampen i islam kan minne om striden innad i<br />
noen kristne samfunn. Men resultatet har hatt stor betydning<br />
for utviklingen av ekstrem fundamentalisme i visse<br />
deler av islam. De fleste steder har taqlid seiret over de fryktede<br />
resultatene av ijtihad, der den enkeltes personlige tilbøyeligheter<br />
og sære oppfatninger kan få dominere. 14<br />
Muslimenes oppfatning<br />
De fleste muslimer anser Vestens politikk overfor Midtøsten,<br />
spesielt det siste halve århundret, som en fortsettelse av<br />
korstogenes diskriminering av islam. Dette har ført til større<br />
bitterhet blant muslimene. De føler at det er gjort urett mot<br />
islam på flere områder: palestinernes situasjon, fremmede<br />
tropper på muslimsk «hellig» grunn (i Saudi-Arabia) og barn<br />
som dør på grunn av straffetiltakene mot Irak. Vi i vest ser<br />
gjerne på dette som rent politiske saker. Men de fleste muslimer<br />
ser dem også som religiøse saker, og de militante blant<br />
dem ser dem helt tydelig som et utslag av at en fanatisk kristenhet<br />
søker å undertrykke og ødelegge muslimenes tro –<br />
altså en fortsettelse av korstogene.<br />
Et annet element i denne farlige miksturen er muslimenes<br />
ønske om å bevare tradisjonelle verdier, verdier som er truet<br />
av Vestens hedonisme og materialisme, og som deres egne<br />
hjem tar til seg gjennom tv og video. De føler at denne vestlige<br />
eksporten fortærer troen innenfra. Benjamin Barber har<br />
en opplysende analyse av disse problemene i sin bok Jihad<br />
vs. Mcworld. Han foretar en verdslig analyse, men den hjelper<br />
oss å forstå de bakenforliggende årsakene til striden i vår<br />
tid, og den tvinger oss til å revurdere de kreftene som er<br />
samlet på begge sider av den voksende avgrunnen. 15<br />
Sett i dette lyset blir militante angrep på Vesten oppfattet<br />
som et forsøk på fjerne noe av den skammen muslimene har<br />
blitt utsatt for. Dette har ført til at den muslimske verden til<br />
en viss grad har gått i forsvarsstilling. De står samlet mot det<br />
de oppfatter som en felles fiende. Den økte frustrasjonen har<br />
drevet mange til å søke en løsning i fundamentalismen.<br />
Siden de ikke har noe å tape (de kommer likevel til paradis<br />
hvis de dør som martyrer), har noen blitt drevet til ekstremt<br />
militante terrorhandlinger. Samtidig opplever moderate<br />
muslimer at de er omgitt av sterke følelser på begge sider.<br />
Dette gjør det stadig mer vanskelig å forsvare det de mener<br />
er den sanne, fredelige islam.<br />
Men det er mange som våger å stå fram. Siden tragedien<br />
den 11. september 2001 har en organisasjon som kaller seg<br />
Muslims Against Terrorism stått frem (www.matusa.org),<br />
ene og alene for å hindre at ekstremistene skal få monopol<br />
på å si hva islam er.<br />
Dette sammendraget er på ingen måte noe forsvar for<br />
terroraksjoner, men det skisserer bakgrunnen for det som<br />
skjer. Det er ikke mulig å rettferdiggjøre terrorhandlinger og<br />
overgrep mot menneskerettighetene, enten det er den ene<br />
eller den andre siden som ofrer uskyldige liv. Ondskapen<br />
kjenner verken religiøse eller andre grenser, og den er like<br />
ond samme hvor den finnes. Men det er viktig at vi forstår<br />
det som ligger bak, for ellers forstår vi ikke noe av det som<br />
foregår nå. Det er bare når vi forstår grunnen til det hatet<br />
noen i den muslimske verden nærer, og den mistilliten andre<br />
har til oss, at vi kan ha noe som helst håp om å nå dem i<br />
islam som er åpne for gjensidig respekt og forståelse. Og det<br />
er mange.<br />
Så langt har vi sett at alle de trossystemer som blir brukt<br />
for å oppnå politiske mål (eller som knytter seg opp mot<br />
politisk makt for å oppnå noe for seg selv) fører til intoleranse,<br />
undertrykkelse og forfølgelse av avvikere. Både kristendommen<br />
og islam har til tider, og i forskjellig grad, benyttet<br />
seg av denne «vanhellige alliansen» mellom religion og politisk<br />
makt.<br />
Kristenhetens svar<br />
I de siste to århundrene har kristenheten stort sett lagt vekk<br />
vold og middelalderske holdninger til fordel for toleranse.<br />
Islam har ikke lykkes med å komme tilbake til de mer progressive<br />
verdiene som preget «gullalderen», og de militante<br />
16 A D V E N T N Y T T – F E B R U A R 2 0 0 3 ■ ■ ■
østene som står for en mer tradisjonell og utelukkende forståelse<br />
av islam har vunnet terreng.<br />
Det er noen kristne som vil ha det til at Allah ikke er den<br />
samme som Bibelens Gud. De ser derfor ikke noe grunnlag<br />
for å snakke med muslimer om åndelige ting. Dette er uheldig.<br />
De mener at muslimenes oppfatning av Allah er annerledes,<br />
og at Allah var navnet på måneguden i før-islamsk tid.<br />
Men det er ingen tvil om at Allah i Koranen er den Gud som<br />
skapte (Sura 7:54). Han er «herre over dommens dag» (Sura<br />
1:4), «herre over universet» (Sura 1:2). Han er kjærlig, nådig<br />
og «tilgir ofte» (Sura 3:31). Allerede i før-islamsk tid ble<br />
ordet «Allah» brukt for den høyeste av alle guder (Arabia var<br />
svært så polyteistisk før islam). Muhammed brukte det ordet<br />
som var i bruk som betegnelse for Gud, og han brukte det i<br />
betydningen den eneste Gud, og ingen annen. Når man<br />
oversetter Bibelen til et nytt språk, er det vanlig praksis å<br />
bruke de ordene som finnes i dette språket for å beskrive og<br />
gi navn til denne skaperguden som de ikke har kjent til. Det<br />
er også viktig å merke seg at et av de hebraiske ordene for<br />
Gud er «El» eller «Elloh», som er i slekt med det arabiske<br />
«Allah». «El» finner vi også nevnt i tidlige ugaritiske tekster<br />
som navnet på den høyeste guden i kanaanittenes gudelære.<br />
Dette hindret likevel ikke Abraham og hans etterfølgere i<br />
å bruke det som et av de vanlige navnene på «Jahve». Allah<br />
er også det ordet som 17 millioner arabisktalende kristne<br />
bruker om Gud, og det er ordet for Gud i den arabiske bibeloversettelsen.<br />
Hvordan bør adventistene forholde<br />
seg til det som skjer?<br />
La det først være sagt at det er trist at et trossystem, enten<br />
det er kristent eller ikke-kristent, skal kunne stå bak giftige<br />
elementer som gjør at man føler seg overlegen og ekskluderende<br />
overfor annerledes troende, slik at man isolerer dem<br />
(eller seg selv fra dem). Eller at man tar fra dem menneskeverdet,<br />
noe som igjen åpner for diskriminering – og også<br />
vold i sannhetens navn. Dette er et grunnleggende menneskelig<br />
problem.<br />
Hva er noen av bestanddelene i «toksisk (giftig) tro? 16 En<br />
tro som er mer opptatt av å kontrollere medlemmets liv enn<br />
den er av medlidenhet; holdninger som arrogant forkynner<br />
at «vi har hele sannheten» og andre har ikke noe (i motsetning<br />
til en holdning der «vi kan lære av hverandre»); lovreligion<br />
(mer opptatt av riktige handlinger enn riktige mellommenneskelige<br />
forhold); trossystemer som er mer opptatt av<br />
å forsvare sannheten enn å forkynne og leve ut en tjeneste<br />
fylt av helbredende nåde; systemer som ser seg selv som en<br />
forening for rettferdige heller enn et sykehus for syke og<br />
ødelagte som trenger helbredelse; de som dømmer før de<br />
prøver å forstå de grunnene som ligger bak en annens oppførsel.<br />
Alt dette er fallgruver for den troende, og det kan gi grobunn<br />
for intoleranse og hat, og det som dessverre følger<br />
med. Det er en ting å ha en stille tillit til at vi er Guds folk, og<br />
så søke å vinne andre for vårt fellesskap. Det er noe ganske<br />
annet å bruke «sannheten» som et middel til å skille oss ut<br />
fra dem som ikke har «den», og så bevege oss i retning av<br />
holdninger der vi føler oss overlegne, og til og med blir villige<br />
til å bruke forskjellige former for makt for å nå våre mål.<br />
■ ■ ■ A D V E N T N Y T T – F E B R U A R 2 0 0 3<br />
Flere forslag<br />
Syvendedags adventismen er en monoteistisk tro – den<br />
samme som vi finner i Det gamle testamente og som<br />
Abraham fulgte. Gjennom Ismael sporer også islam sin<br />
monoteistiske arv tilbake til Abraham.<br />
Vi burde være mer opptatt enn alle andre av å hindre at vi<br />
gir et ensidig bilde av muslimer på grunnlag av nyhetsoppslag<br />
eller den altfor enkle slutningen at religion er den eneste<br />
årsaken til det som nå foregår.<br />
<strong>Advent</strong>istene oppfatter sin enestående rolle i endetiden<br />
som et advarselsbudskap som kaller mennesker ut for å<br />
gjøre dem rede til Jesu gjenkomst. Vi er en verdensomfattende<br />
bevegelse som forkynner dette budskapet for alle<br />
mennesker – både kristne, postkristne, moderne mennesker<br />
og postmoderne, verdslige, muslimer, buddhister, hinduer,<br />
bahaier, shintoer og kommunister, både troende og vantro.<br />
Fordi det er «en tro og en gudsdyrkelse som ikke hadde noe<br />
med kastevesen eller nasjonale grenser å gjøre, en tro som<br />
ville passe for alle folkeslag og nasjoner og for mennesker av<br />
alle samfunnslag,» 17 må den ikke la seg hindre av politiske<br />
eller katastrofale begivenheter.<br />
<strong>Advent</strong>istene finner sin åndelige arv hos de gruppene av<br />
bibeltroende som ble forfulgt av de store kristne kirkene,<br />
som f.eks. de «primitive kristne» i Storbritannia, anabaptistene,<br />
valdenserne, og andre i de menighetene i Midtøsten<br />
som ble lyst i bann av romerkirken og den bysantinske kirken.<br />
18 Disse gruppene, som utgjør menigheten i ødemarken i<br />
Åpenbaringen 12, led under korstogene sammen med muslimene<br />
og jødene (vi bør ikke glemme dette når vi har med<br />
muslimer å gjøre).<br />
Vi burde være mer opptatt<br />
enn alle andre av å<br />
hindre at vi gir et ensidig<br />
bilde av muslimer på<br />
grunnlag av nyhetsoppslag...<br />
Det ville være godt om adventistene markerer avstand fra<br />
holdningene hos grupper som ser på «Guds rike» som kristenhetens<br />
«herredømme» over «ikketroende» ved hjelp av<br />
verdslige myndigheter. 19<br />
Vårt oppdrag er helt klart: «Gå derfor ut og gjør alle folkeslag<br />
til disipler,» 20 med spesielt fokus på «det evige evangelium»<br />
som er for «alle nasjoner og stammer, tungemål og<br />
folk» for at de skal «frykte Gud og gi ham æren! For nå er<br />
timen kommet da han skal holde dom. Tilbe ham som skapte<br />
himmel og jord, hav og kilder!» 21<br />
Vår oppgave er derfor å kalle alle, også muslimer, til tro<br />
og frelsesvisshet, og til forståelse av Guds siste advarsel.<br />
Når Guds Ånd og beskyttelse gradvis blir borte fra jorden,<br />
vil onde krefter vise sitt sanne ansikt. Da må vi bidra med<br />
legedom og forsoning (mellom mennesker, og mellom mennesker<br />
og Gud). 22 Vi er sendebud for Guds forsoning, vi for-<br />
17
midler Guds kjærlighet, helbredelse og tilgivelse i en verden<br />
som faller fra hverandre av selviskhet, hevn, hat og mistro.<br />
Dagens situasjon er preget av hevn og mothevn. Dette er<br />
en rent menneskelig reaksjon, og den kjennetegner samfunn<br />
som preges av skam og ære. Dette bidrar bare til en opptrapping<br />
av tragiske begivenheter. Verden trenger sårt til<br />
adventistenes forståelse av den store strid og Guds løsning<br />
på syndens (skammens) problem i universet.<br />
Den eneste veien ut av den stadige runddansen med hevn<br />
og mothevn er å forstå og erkjenne Guds måte å gi oss æren<br />
tilbake på, og så formidle et slikt bilde av Gud til dem som<br />
nå synker dypere ned i fiendens måte å bearbeide skammen<br />
på.<br />
<strong>Advent</strong>ister burde være i forreste rekke for å lindre lidelse,<br />
bidra til at konflikter løses, og hjelpe til med å skape forsoning.<br />
Guds fotavtrykk kan ses i ruinene av en knust verden.<br />
Det er vår forrett å gå i hans fotspor og tjene hans nåde. 23<br />
Artikkelen er hentet fra <strong>Advent</strong>ist Rerview 12. sept 2002.<br />
Jerald Whitehouse er leder for Global Center for <strong>Advent</strong>ist-Muslim<br />
Relations ved Loma Linda, California.<br />
----------<br />
Henvisninger:<br />
1<br />
Hugh Goddard: A History of Christian-Muslim Relations (New Amsterdam Books,<br />
Ivan R. Dee, Chicago, 2001), side 37, 38.<br />
2<br />
Eusebius: Historia Ecclesiastica (SPCK, London, 1927), Book X, side 9.<br />
3<br />
Jf Samuel H. Moffett: A History of Christianity in Asia, bind 1: Beginnings to 1500<br />
(Orbis Books, New York, 1998).<br />
4<br />
Hitti: History of the Arabs from the Earliest Times to the Present (Macmillan,<br />
London, 1958), side 143.<br />
5<br />
Moffet, side 138<br />
6<br />
Youssef Courbage and Philippe Fargues: Christians and Jews Under Islam (I. B.<br />
Tauris Publishers, New York 1998), side 45.<br />
7<br />
Thomas F. Madden: A Concise History of the Crusades (Rowman & Littlefield<br />
Publishers, Inc., New York, 1999), side 1-20. Dette blir også bemerket i Steven<br />
Runciman: A History of theCrusades (Cambridge University Press, Cambridge,<br />
1951), bind I, side 108, 109.<br />
8<br />
Runciman, bind III, side 139-144.<br />
9<br />
Samme, bind I, side 287.<br />
10<br />
Samme, side 187.<br />
11<br />
Samme, bind II, side 466<br />
12<br />
Goddard, side 68<br />
13<br />
A.S. Ahmed: Living Islam (London, 1995), side 76, sitert i Carole Hillenbrand: The<br />
Crusades: Islamic Perspectives (Routledge, New York, 2000), side 590.<br />
14<br />
Muneer Fareed: «Against Ijtihad,» The Muslim World 91, nr. 3 og 4 (Høsten 2001),<br />
side 355-370.<br />
15<br />
Benjamin R. Barber: Jihad vs. McWorld (Ballantine Books, New York, 1996), side<br />
5.<br />
16<br />
Steve Arterburn og Jack Felton innførte begrepet toksisk tro i boken ved samme<br />
navn i 1991. To senere bøker om det samme emnet er More Jesus Less Religion, også<br />
av Arterburn og Felton, og Soul Survivor: How My Faith Survived the Church av<br />
Philip Yancey.<br />
17<br />
Alfa og Omega (Norsk Bokforlag, Oslo, 1990), bind 5, side 366.<br />
18 Jf Alfa og Omega (Norsk Bokforlag, Oslo, 1992), bind 7, side 48-51.<br />
19 Jf Alfa og Omega (Norsk Bokforlag, Oslo, 1990), bind 5, side 66.<br />
20 Matt 28,19.<br />
21 Åp 14,6.7.<br />
22 Jf 2 Kor 5,17-21.<br />
23 Jf Helse og livsglede (Norsk Bokforlag, Oslo, 1990), side 74-75.
ELLEN WHITE<br />
– en relevant profet?<br />
Jean-Luc Rolland er nå offisielt innsatt<br />
som leder for det nye Ellen G. White<br />
Research Center på Collonges-sous-<br />
Salève i Frankrike, der han underviser i<br />
adventisthistorie og Ellen Whites skrifter.<br />
Han og hans kone har tre døtre og<br />
en sønn, og Jean-Luc har i 17 år vært<br />
pastor i tre forskjellige regioner i det<br />
sørlige Frankrike. For tiden arbeider han<br />
med en doktorgrad fra universitetene i<br />
Paris og Montpellier.<br />
Rolland sier at det postmoderne samfunn<br />
egentlig ikke oppmuntrer samtidens<br />
mennesker til å tenke gjennom vår<br />
fortid. Menn og kvinner av det 21.<br />
århundret er mest interesserte i det som<br />
skjer her og nå, for de oppfatter det som<br />
mer konkret og tjenlig med tanke på<br />
egen blomstring. Et resultat av denne<br />
holdningen er at de har forsvinnende lite<br />
greie på fortiden, når man kanskje ser<br />
bort fra enkelte interessante beretninger.<br />
Fra innvielsen av Ellen G. White Research Center – Frankrike<br />
Dessverre er heller ikke vår tids<br />
kristne immune mot denne kulturen<br />
og dens fiksering på<br />
øyeblikket. Derfor har også<br />
de denne samme minimalistiske<br />
holdningen til sine<br />
røtter, som om vår historie<br />
bare kan være av<br />
interesse for forskere og<br />
akademikere, som jo er<br />
unyttige skapninger<br />
som nærmest befinner<br />
seg på en annen planet<br />
enn den postmoderne<br />
troende. Og i likhet<br />
med sine samtidige, blir<br />
den kristne av 2002 altfor<br />
lett fristet til å konkludere<br />
med at det er bare<br />
nåtiden som er relevant.<br />
Denne mangelen på interesse<br />
for å studere religiøse tekster<br />
som har sitt opphav i amerikansk<br />
kultur på slutten av 1800-tallet,<br />
kan delvis forklares av det samfunnet<br />
vi lever i. Men det er viktig at vi<br />
gjenoppdager disse tekstene, så vi kan<br />
sette mer pris på dem. Dessverre blir<br />
både lesningen av Ellen Whites skrifter<br />
og adventhistorien som helhet dominert,<br />
og faktisk holdt som gisler, av en<br />
perifer, trangsynt lesning av hennes<br />
skrifter, som kveler både skriftene og<br />
vår opplevelse av dem. Resultatet er at<br />
denne Guds kvinne forblir nærmest en<br />
fremmed for dem som sier at de stoler<br />
på henne og overvurderer sin egen<br />
evne til å lytte til henne.<br />
Dette unge senteret i Collonges vil,<br />
som sine eldre søsken i adventistverdenen,<br />
være et redskap – en samling av<br />
data – som skal ledsage og styrke forskningen.<br />
Dårskap eller privilegium? Det<br />
kan virke underlig, eller til og med<br />
suspekt, å snakke om en samtidsprofet i<br />
vårt møte med europeere, men Skriften<br />
viser at Ellen Whites erfaring ikke er noe<br />
særsyn.<br />
■ ■ ■ A D V E N T N Y T T – F E B R U A R 2 0 0 3<br />
Bibelen forteller om et stort antall<br />
menn og kvinner som aldri søkte å bli<br />
profeter. Det var kallet som utstyrte<br />
dem for oppgaven. Alle møtte de en<br />
Gud som ga dem ansvar og holdt dem<br />
fra å sovne på post. Men verken israelittene<br />
selv, eller menigheten etter dem,<br />
valgte å ta med alle deres uttalelser når<br />
Bibelen skulle samles. Skal vi tolke dette<br />
dit hen at de ikke var inspirert? Hva<br />
skulle vi vel ikke ha gitt for å ha hatt tilgang<br />
på det Natan, Elia, Elisa og<br />
Johannes døperen måtte ha skrevet?<br />
<strong>Advent</strong>familien har studert Bibelens<br />
profetier og kommet til at vi lever i en<br />
helt spesiell del av verdens historie.<br />
Dette er en tid som følger etter mange<br />
tiår med forfølgelse og religiøse forbrytelser<br />
mot menneskeheten. Guds navn<br />
har blitt svertet til av lang tids voldeligheter.<br />
<strong>Advent</strong>folket forstår at vi nå lever<br />
i en tid som skal preges av gjenoppbygging<br />
og gjenreising. Er det da til å<br />
undres over at han nå, på dette viktige<br />
tidspunktet i verdens historie, skulle<br />
hva valgt å dele sin omsorg med en 17<br />
år gammel ungdom og holde kontakten<br />
med henne til hun var 88 år gammel?<br />
Det imponerende kildematerialet<br />
som var resultatet av hennes samtaler<br />
med Gud, fortjener vår mest alvorlige,<br />
ydmyke og åndelige oppmerksomhet.<br />
«Det er en kristen lesning av Ellen<br />
Whites skrifter den adventtroende av i<br />
dag trenger,» sier Rolland. Dette er<br />
utfordringen for det nye senteret som<br />
nylig ble åpnet i Frankrike. Det skal stå<br />
til tjeneste for all slags forskning og forskere:<br />
Lærere, pastorer, studenter,<br />
ledere og medlemmer vil her bli utfordret<br />
til å la Ellen Whites skrifter stå<br />
fram så tiltalende og lett tilgjengelig<br />
som mulig for folk i alle de landene<br />
som inngår i Euro-Afrika divisjonen.<br />
Kilde: Opening Ceremony of the new Ellen G. White<br />
Research CenterNovember 20, 2002 – Collonges-sous-<br />
Salève, France [EANN Staff]<br />
19
✝<br />
VI MINNES<br />
Tirsdag 10. desember ble HELGA LYNGMO begravd fra<br />
<strong>Advent</strong>kirken i Tromsø. Hun ble nesten 94 år gammel og sovnet<br />
inn med fred i troen på sin Frelser. Søster Lyngmo ble født<br />
og vokste opp i Middagsbukt i Balsfjord. Det var også her<br />
hun kom i kontakt med adventbudskapet gjennom sin svigerinne<br />
Ingrid. Etter å ha lest bøkene «Et ord i rette tid» og<br />
«Den store strid», hadde hun bestemt seg: 6. september<br />
1942 dro hun til Tromsø for å bli døpt. Det var første gangen<br />
hun besøkte menigheten! Dåpsdagen var som begravelsesdagen<br />
preget av ruskevær. Men da pastor Frenning steg ut i<br />
fjorden, fortalte Helga ofte, revnet skyene, solen kom fram,<br />
og været var pent til dåpen var over. Da skyet det til igjen.<br />
Helga Lyngmos identitet som adventist var urokkelig etter<br />
dette. Om skyer ellers formørket livet til tider, forble hun fast<br />
i troen og bønnen.<br />
Orden og trofasthet var to av Helgas karaktertrekk. Med<br />
henne har døtrene Ragnhild (Elvejord) og Hildur (Kvitberg)<br />
og familiene deres mistet et eksempel og en trofast forbeder,<br />
som Ragnhild uttrykte det.<br />
Barnebarna Trine og Trond tok på familiens vegne et gripende<br />
farvel ved båren. Undertegnede forrettet. Som menighet<br />
og venner av Helga, lyser vi fred over hennes minne og<br />
ser fram til oppstandelsens morgen.<br />
Atle Haugen<br />
JENNY OLAVA ENGEBRETSEN, som tilhørte Fredrikstad<br />
menighet, døde 5. desember 2002, 84 år gammel. Søster<br />
Engebretsen var født i Målselv, men var fra 1955 bosatt i<br />
Fredrikstad. Det var her hun kom i kontakt med adventistene<br />
under pastor Thorgeir Sjøvolds virke. Hun var interessert i og<br />
opptatt av å studere Bibelen, og i <strong>Advent</strong>kirken fant hun et<br />
budskap og en forståelse som vakte gjenklang hos henne.<br />
Hun var tidligere døpt i pinsemenigheten og ble i 1988 opptatt<br />
i Fredrikstad SDA menighet. Her ble hun kjent som et<br />
elskelig menneske og en god representant for menigheten.<br />
Hun blir også husket for den dugnadsinnsats hun og spesielt<br />
hennes mann gjorde den gang den nye <strong>Advent</strong>kirken på<br />
Kapellfjellet ble bygd.<br />
Jenny Engebretsen blir omtalt som en sprek og sporty<br />
kvinne som var spesielt glad i å gå på ski, og andre kunne ha<br />
problemer med det tempo hun satte opp. Ved begravelsen<br />
uttalte en av hennes nieser at hvis snowboard hadde vært<br />
oppfunnet på 1950- og 60-tallet, ville tante Jenny sikkert ha<br />
kjørt snowboard.<br />
De senere årene sviktet kreftene, og fra 1999 bodde hun<br />
på Borge Sykehjem. Begravelsen fant sted 10. desember fra<br />
Borge kapell, og Jenny Engebretsen hviler nå inntil livgiveren<br />
kaller henne fram igjen. Undertegnede forrettet. Vi lyser fred<br />
over Jenny Engebretsens minne.<br />
Odd-Henrik Olsen<br />
MARIE JOSEFINE VESTRE, Haugesund menighet, sovnet<br />
stille inn på Bjørgene sykehjem sabbaten 28. desember, 86 år<br />
gammel. Marie ble født Schibstad i Stavanger 3. april 1916.<br />
Allerede som ung ble hun døpt av pastor O. J. Olsen 5. mai<br />
1934. Som <strong>Advent</strong>ist var Marie aldri redd for å fortelle hva<br />
hun trodde på, og hun var en flittig deltager i høstinnsamlingen.<br />
I sin ungdom arbeidet hun en periode på Skodsborg<br />
og senere på lysbadklinikken i Kristiansand. Til Haugesund<br />
kom hun i 1948 da det ble annonsert etter kokk på kurbadet i<br />
byen. Her ble hun satt stor pris på. Men lykken ble kort for<br />
kurbadet. Allerede året før hadde hun blitt kjent med Olav<br />
Vestre på et SDA-stevne på Dovre. Da hun så kom til<br />
Haugesund året etter, ble de to enda bedre kjent og giftet<br />
seg 16. juli 1949. Marie og Olav fikk ingen barn, men de<br />
hadde hverandre som barn og viste stor omsorg for hverandre.<br />
I løpet av deres tid sammen hadde de et kortere opphold<br />
i Amerika, hvor Marie arbeidet på Hinsdale hospital. Marie<br />
var også flittig til å ta imot <strong>Advent</strong>kirkens pastorer og predikanter<br />
i sitt hjem og ga dem god servering.<br />
Hun hadde lett for å får venner og ble stadig buden ut alle<br />
steder. Dette satte hun stor pris på. Hun var et fredens menneske<br />
med et godt forhold til sine naboer. De tre siste årene<br />
på Bjørgene sykehjem ble hun her lagt merke til for sitt gode<br />
humør, sin glade latter og sine vittige spørsmål til betjeningen.<br />
På sykehjemmet fikk hun feire flere store dager. Blant<br />
annet ble gullbryllup feiret bare to uker etter at hun kom.<br />
Marie ble gravlagt fra kapellet på Vår Frelsers Gravlund i<br />
Haugesund 3. januar. Undertegnede forrettet. Vi lyser fred<br />
over Marie Josefine Vestres minne.<br />
Geir Tøndel Fossum<br />
Et strevsomt liv er slutt. EVELYN HOLMQUIST sovnet inn<br />
26.12.2002, 71 år gammel. Evelyn ble født i Ålesund<br />
12.8.1931. Hun vokste opp i en varm kristen familie med<br />
åtte søsken. Far var kolportør og mor hjemmeværende.<br />
Hjemmets atmosfære ble også bestemmende for Evelyns<br />
valg. Hun ble døpt av pastor Trygve Åsheim på Onsrud i<br />
1949. Turen gikk deretter til Skodsborg der hun fikk sin<br />
utdannelse som fysioterapeut. Hun praktiserte sitt arbeid<br />
frem til hun fylte 67. Hun arbeidet mange steder: Danmark,<br />
USA og Norge. De fleste årene i Oslo/Strømmen-området.<br />
Evelyn giftet seg i 1975. Året etter kom sønnen Dan. Tre<br />
år senere ble hun alene da mannen forlot henne. Med sitt<br />
yrke og sin sans for økonomi greide hun godt å ta vare på sin<br />
lille familie selv om det på mange måter ble strevsomme og<br />
til tider vonde år.<br />
Evelyn var et varmt og livlig menneske, glad i sin familie<br />
og nære. De siste årene tok hennes to barnebarn mye av<br />
hennes tid og krefter. Det siste året var ikke godt for henne.<br />
Hun fikk kreft, og det var ikke noen hjelp å få. Da livet nærmet<br />
seg slutten, ble håpet om det evige liv stadig sterkere.<br />
Hennes siste ord til familien var: «På gjensyn i himmelen.»<br />
Evelyn etterlater seg sin sønn Dan og barnebarna Steve og<br />
Ken, og et stort tomrom hos alle som var glad i henne.<br />
Undertegnede forrettet og minnet om vårt håp og at<br />
Evelyn har satt oss stevne i Guds rike.<br />
Kåre Kaspersen<br />
INGRID OLEA JOHANSEN, Tromsø menighet, døde 19.<br />
desember 2002, 95 år gammel. Hun ble født 7. desember<br />
1907 i Kvitnes i Vesterålen. Som 20-åring kom hun til<br />
Tromsø, hvor hun fikk arbeid. «Jeg takker Gud for at jeg kom<br />
til rettskafne og gode mennesker,» sa hun ofte. I Tromsø ble<br />
hun kjent med adventbudskapet under pastor Tillgrens<br />
møter og ble døpt 14. juli 1935. Hun giftet seg i 1936 og<br />
flyttet til sin manns hjemplass, Middagsbukt i Balsfjord. Her<br />
ble hun boende i over 60 år. De siste årene bodde hun på<br />
Balsfjord Aldershjem. Hun tilhørte de spredtboende som ikke<br />
så ofte var i <strong>Advent</strong>kirken, men hun var alltid glad for besøk.<br />
Ingrid var et fredens menneske, og hun fikk et godt vitnesbyrd<br />
av alle hun var sammen med. «Hun var som en<br />
20 A D V E N T N Y T T – F E B R U A R 2 0 0 3 ■ ■ ■
engel,» ble det sagt om henne. Hun var klar og åndsfrisk til det<br />
siste og leste daglig i sin Bibel. Med Ingrid er Tromsø menighets<br />
eldste medlem død. Hun etterlater seg tre sønner, åtte barnebarn<br />
og ti oldebarn. Begravelsen fant sted fra Tennes kirke i<br />
Balsfjord på nyttårsaften, hvor undertegnede talte trøstens og<br />
håpets budskap. Vi lyser fred over Ingrid Olea Johansens gode<br />
minne.<br />
Willy Hugstmyr<br />
GRETE JOHANNESSEN, Sandefjord menighet, døde lørdag<br />
28.12.2002 etter å ha brukket bekkenbenet et par uker tidligere.<br />
Hun manglet bare snaut 14 dager på å være 90 år gammel.<br />
Grete Johannesen var en positiv, hjelpsom, ydmyk, snill og<br />
gavmild person. Hun hadde ikke noe vondt å si om noen og var<br />
flink til å lytte. Det var derfor mange som satte pris på å være i<br />
kontakt med Grete Johannessen. Hun var født med hoften ute<br />
av ledd, noe som ga henne et handikap som ikke fullt ut kunne<br />
ordnes ved operasjon. Hun og mannen Asbjørn flyttet inn i<br />
aldersboligene på Mosserød i 1983, hvor hun ble boende også<br />
etter at mannen døde og fram til for to år siden. Hun ble døpt<br />
av pastor Erling Bjaanes og opptatt som medlem i <strong>Advent</strong>kirken<br />
i juni 1945. Menigheten kom til å bety utrolig mye for henne,<br />
og møtene i Dorkas var av stor betydning. Hennes nærmeste<br />
visste at hun ba for dem, og hennes trofaste forbindelse med sin<br />
himmelske far ga henne en trygghet som gjorde at hun ikke<br />
fryktet døden. Begravelsen fant sted fra Orelund kapell i<br />
Sandefjord hvor undertegnede forrettet både i kapellet og ved<br />
graven. Vi lyser fred over Grete Johannessens minne.<br />
Finn F. Eckhoff<br />
GEORG STEINER, Stavanger menighet, sovnet stille inn 15.<br />
desember 2002, 82½ år gammel. Han etterlater hustruen<br />
Ellinor som han var gift med i 58 år. I de siste par årene var<br />
Georg rammet av en alvorlig sykdom, som spesielt nå i de siste<br />
månedene lammet ham til han til slutt var helt ufør. Etter eget<br />
ønske fikk han lov til å være hjemme i Boganesstraen helt til han<br />
døde. Georg Steiner husker vi som en koselig, trivelig kar med<br />
et lunt smil. Det meste av sin yrkeskarriere tilbrakte han som<br />
sveiser og metallarbeider, og det var nettopp sveiser han kalte<br />
seg, selv om han i mange år gjerne kunne ha kalt seg bedriftseier<br />
eller driftsansvarlig i en bedrift hvor det ble produsert bilkraner<br />
og senere deler for oljeindustrien. I fritiden var Georg en<br />
aktiv fotballspiller i en rekke år. Laget var Brodd, hvor han i sine<br />
beste år spilte på A-laget. Han var også en flittig gjest i<br />
Figgenelven ute på Jæren og i fjordene inn av Stavanger hvor<br />
mang en fisk ble dratt i land. Georg ble i 1945 døpt av pastor<br />
Trygve Åsheim og opptatt som medlem av <strong>Advent</strong>kirken i<br />
Stavanger. Han deltok aktivt i ungdomslaget i menigheten, og<br />
ble endog utpekt som æresmedlem da alderen tilsa at ungdomslagstiden<br />
var forbi. Ungdommen i familien på begge sider<br />
har også mange gode minner om onkel Georg. I de senere<br />
årene ble Georg ved siden av å være en aktiv støttespiller i<br />
menigheten, også opptatt av kjøkkenhagen sin. I sine to små<br />
drivhus dyrket han fram de herligeste tomater og agurker. Nå<br />
hviler Georg til skaperen, som ga oss livet, igjen kaller ham fram<br />
fra graven på oppstandelsens morgen. Begravelsen fant sted fra<br />
<strong>Advent</strong>kirken i Stavanger og båren ble kjørt til Lagård gravlund<br />
hvor Georg nå ligger i samme grav som hans foreldre.<br />
Undertegnede forrettet både i kirken og ved graven. Vi lyser<br />
fred over Georg Steiners minne.<br />
Finn F. Eckhoff<br />
■ ■ ■ A D V E N T N Y T T – F E B R U A R 2 0 0 3<br />
90<br />
MAGNUS KNUTSEN HEMNES, Skudenes<br />
menighet, 4. mars<br />
85<br />
INGFRID BRUDEVOLL, Eidså menighet,<br />
4. mars<br />
ELSA RYBERG, Hamar menighet, 15. mars<br />
80<br />
BORGHILD BERGO, Sandefjord menighet,<br />
18. februar<br />
OLAV SANDSETER, Betel menighet,<br />
23. februar<br />
BERNHARD JOHAN DRAGE, Bergen<br />
menighet, 26. februar<br />
RUTH KIKUT, Betel menighet, 5. mars<br />
75<br />
RIGMOR MARIE HAUGEN, Moss menighet,<br />
19. februar<br />
ROLF SØRENSEN, Ramfjord menighet,<br />
25. februar<br />
SVERRE M. SKOGLUND, Indre Senja<br />
menighet, 27. februar<br />
ESTHER THØGER ULLAND, Moss menighet,<br />
9. mars<br />
JOSTEIN FONN, Bergen menighet, 15. mars<br />
MARTHA JEVNE, Betel menighet, 15. mars<br />
70<br />
ÅREMÅLSDAGER<br />
ARNE STRUKSNÆS, Lillehammer menighet,<br />
25. februar<br />
REIDAR TENÅL, Betel menighet, 28. februar<br />
THOR-INGE DAHL, Betel menighet, 13. mars<br />
21
LILJEDAHL SKOLE, MOSS: REKTORSTILLING blir<br />
ledig fra 1. august 2003. Vi ønsker å ansette en helhjertet<br />
adventist som vil gå inn for skolens målsetting i alle<br />
sammenhenger. Du må ha kompetanse som for tilsvarende<br />
offentlig stilling og interesse for pedagogisk kvalitetsutvikling.<br />
Skolen har for tiden 52 elever og 7,5 stillinger fordelt<br />
på 11 ansatte. Administrasjonsressursen er på ca. 70%<br />
som fordeles mellom inspektør og rektor. Elevtilgangen<br />
er god og økonomien solid. Romforholdene er trange,<br />
men det foreligger konkrete utbyggingsplaner. Lærerne<br />
er vel kvalifiserte og trives med å arbeide sammen.<br />
Elever og lærere samarbeider om å utvikle skoledagen<br />
slik at tilpasset opplæring kan bli en virkelighet.<br />
Menigheten i Moss er voksende og aktiv. I rimelig<br />
nærhet er det også to andre menigheter som vil være<br />
glade for tilvekst, Fredrikstad og Sarpsborg. For nærmere<br />
opplysninger ta gjerne kontakt med rektor eller<br />
inspektør på tlf. 69 27 60 22 (skolen), 69 26 32 33<br />
(rektor privat) eller 69 33 03 50 (inspektør privat).<br />
Søknad sendes innen 10. mars til Liljedahl skole,<br />
Helgerødgaten 57, 1515 Moss.<br />
ØSTMARKA SKOLE I OSLO har ledig følgende<br />
stillinger fra 01.08.2002:<br />
Inntil TRE LÆRERSTILLINGER med undervisning<br />
hovedsakelig på barnetrinnet. Disse stillingene vil også<br />
dekke noen t-timer, kunst- og håndverk og kroppsøving,<br />
i ungdomsskolen.<br />
Østmarka skole kan tilby et interessant og utfordrende<br />
arbeid for skolens ca. 90 elever, der flertallet av<br />
elevene har foreldre som ikke er adventister.<br />
De som blir tilsatt, må forplikte seg til å følge skolens<br />
målsetting både i undervisning og eksempel. Nærmere<br />
opplysninger fås hos rektor, tlf. 22 75 76 70. Søknad<br />
med kopi av vitnemål og attester sendes Skolestyret<br />
ved Østmarka skole, John G. Mattesons v. 13, 0687<br />
OSLO. Søknadsfrist: 20. mars.<br />
Det er fra høsten 2003 ledig TO LÆRERSTILLINGER<br />
ved NIDELVEN SKOLE I TRONDHEIM. Disse stillingene<br />
vil bl.a. dekke fagene matematikk, samfunnsfag,<br />
natur- og miljøfag, samt undervisning på småskoletrinnet.<br />
De som blir tilsatt må forplikte seg til å følge skolens<br />
målsetting.<br />
Vi ønsker også å få dekket et VIKARIAT fra 1. april<br />
2003 til ca. 20. juni 2003.<br />
Nærmere opplysninger fås hos rektor Gunn<br />
Thomassen, tlf. 73523429. Søknad med kopi av attester<br />
og vitnemål sendes skolestyret ved Nidelven skole, Schirmersgt.<br />
5, 7012 Trondheim. Søknadsfrist: 10. mars 2003<br />
ADVENTKIRKENS GRUNNSKOLE I BERGEN har<br />
følgende stillinger ledige for skoleåret 2003/2004:<br />
TO LÆRERSTILLINGER fortrinnsvis på ungdomstrinnet.<br />
Ønskelige fag: Norsk, engelsk, kunst og håndverk.<br />
SIVILARBEIDER.<br />
Skolen har ca. 70 elever, mange av disse har ikke SDA<br />
S T I L L I N G E R<br />
bakgrunn. De som blir tilsatt, må forplikte seg til å følge<br />
et adventistisk grunnsyn.<br />
Søknader sendes til: Skolestyret v/<strong>Advent</strong>kirken grunnskole,<br />
Pb. 2478 Solheimsviken, 5824 Bergen<br />
Du ønskes velkommen til et hyggelig arbeidsmiljø!<br />
For nærmere opplysninger, ta kontakt med rektor Tone<br />
Kverndalen på tlf. 55 20 71 70 eller 55 13 26 30.<br />
Underforutsetning av skolestyrets godkjennelse blir følgende<br />
stillinger ledige på MOKOLLEN SKOLE,<br />
SANDEFJORD fra aug. 03: Ca. 2 OPPSIGELIGE<br />
STILLINGER, (hele stillinger eller deltid) på mellomtrinn<br />
og ungdomstrinn.<br />
Fagønsker: K & H, heimkunnskap, musikk, spes.ped.,<br />
data, men de fleste fag kan tilpasses i en undervisningsstilling.<br />
Skolen ønsker SDA-lærere som med fleksibel og<br />
arbeidssom innstilling kan være med å bygge opp en<br />
populær skole i vekst. Alle ansatte forplikter seg i alle<br />
sammenhenger, både i og utenfor skolen, å ha en livsførsel<br />
i samsvar med <strong>Advent</strong>istsamfunnets livssyn, samt<br />
å arbeide for å fremme skolens målsetting. Skolen har i<br />
inneværende år kun SDA-ansatte og av ca. 50 elever er<br />
75% barn med adventistbakgrunn. Lærere som søker<br />
vil bli intervjuet av et ansettelsesutvalg. Søknadsfrist:<br />
1. april 2003, men ta gjerne kontakt med skolen før<br />
denne tid hvis du er interessert i arbeid hos oss.<br />
Rektor Sigrun Eckhoff, Mokollen skole, Plutosvei<br />
16B, 3226 Sandefjord. Tlf.: 33 48 24 00.<br />
Faks: 33 48 24 01. E-post: adsandef@online.no<br />
K O N T A K T<br />
Sympatisk og hyggelig SDA-DAME FRA<br />
MURMANSK, 51 år, ønsker kontakt med kristen SDAmann<br />
som har tid og lyst til å svare. Venter på svar med<br />
bilde. Bill. mrk.: 12003<br />
RUSSISK JENTE, blond, 20 år, 1.71 høy, utdannet<br />
dyrlege, søker bekjentskap med norsk adventist. Bill.<br />
mrk.: 22003<br />
SDA<br />
Kvinneforum<br />
Tema: «Sett mot i hverandre»<br />
Tid: 28. – 30. mars<br />
Seminarledere: Hilde Thorkildsen, Anne Iversen,<br />
Anne Grethe Skonnord.<br />
Sted: Skårnesheimen v/Skudeneshavn.<br />
Pris: kr 550,-<br />
Alle damer hjertelig velkommen!<br />
Påmelding: Turid Myklebust, DNU, Tlf.:<br />
32 16 16 70 (a) eller 32 12 14<br />
45 (p) innen 20. mars.<br />
22 A D V E N T N Y T T – F E B R U A R 2 0 0 3 ■ ■ ■
HEI I GJEN!<br />
Jesus spør om du er tøff nok<br />
til å vise hvem du hører til.<br />
Spør nå: Er du tøff nok<br />
til å møte mobberne med et smil?<br />
Nå er det tid å heise rent flagg,<br />
ikke i morgen, gjør det i dag,<br />
hvis du er tøff nok<br />
til å vise hvem du hører til.<br />
På skolen er det ikke alltid like lett.<br />
Du risikerer å bli mobbet rett og slett!<br />
Hvis du vil fortelle de andre hvem Jesus er,<br />
så er det ikke sikkert at du blir så populær.<br />
Husk at du har en real venn som hjelper deg.<br />
Han stiller opp når allting skjærer seg.<br />
Så derfor er det sterkt av deg å være stø<br />
og stille opp for Jesus, selv om folk syns du er sprø.<br />
(Skrevet av Arnold Børud)<br />
Hilsen Merethe<br />
Oppgave!<br />
Begynn på en J, hopp over<br />
annenhver bokstav og les i<br />
pilens retning. Hva står det?<br />
Løsningen sendes til Norsk Avholdsforbund,<br />
v/Merethe Berger, Akersgt. 74, 0180 OSLO eller<br />
navholds@online.no innen 28. februar 2003.<br />
Fotballtur - eller...<br />
Hentet fra 94 fortellinger for barn<br />
– Kom og Hør av Beth Reistad<br />
Eivind skyndte seg hjem fra trening. Sekken med vått treningstøy<br />
slang fram og tilbake på skulderen hans, i dag var det<br />
hast! «Far! Far!» Han begynte å rope nesten før han kom inn i<br />
gangen.<br />
Far stakk hodet ut av stuedøren og lo av det ivrige ansiktet til<br />
sønnen.<br />
«Far, vet du hva? Hele laget skal til Danmark i sommer. En hel<br />
uke!»<br />
Far nikket. «Det høres flott ut. Men det er vel ikke den uken du<br />
hadde tenkt deg på sommerleir?»<br />
Eivind stoppet brått. Sommerleiren! Den hadde han helt glemt.<br />
Hm… Var ikke det også den første uken i sommerferien, tro? Han så<br />
betuttet opp på far. «Joo… det er visst samme uken.»<br />
«Det var utgjort,» sa far. «Da må du vel bare velge hva du helst<br />
har lyst til. Du skal få reise på det du helst vil.» Han gikk inn i stua<br />
igjen og satte seg til å lese.<br />
Eivind gikk til rommet sitt. Uff, så uheldig han var! Nå når han<br />
endelig skulle få en sjanse til å bli en bedre fotballspiller, sto denne<br />
sommerleiren i veien. «Velge» hadde far sagt. Det var lett å si, når<br />
han hadde lyst til begge deler. Alle vennene hans på Vinggruppa<br />
skulle på leiren. De skulle padle turer og overnatte under åpen himmel.<br />
Det kom til å bli kjempekjekt. Men Danmarksturen da, den ble<br />
kanskje enda bedre. Uff!<br />
Det var ikke noe lett valg å ta. Eivind tenkte og tenkte i flere uker.<br />
Til slutt måtte han bare bestemme seg. Han visste fremdeles ikke<br />
hva han skulle gjøre.<br />
«Tenk litt fremover da,» sa far. «Hva tror du at du har mest glede<br />
av å ha vært med på?»<br />
Eivind gikk inn på rommet sitt og tenkte. Han fant fram Bibelen.<br />
Lederen sa at det var der man fant svaret på livets vanskelige spørsmål.<br />
Han bladde litt. Det var ikke noe vers som handlet akkurat om<br />
det å velge mellom fotball og sommerleir. Men han fant noe annet.<br />
Vers for vers i Bibelen handlet om hvor viktig det var å bli godt kjent<br />
med Jesus, og hvor viktig det var å være mye sammen med andre<br />
kristne. Eivind bestemte seg. Han visste at det ville bli mye bråk om<br />
kveldene i Danmark, kanskje noen ville prøve alkohol også. Han ville<br />
nok ha best av en leir sammen med gode venner.<br />
Lettet gikk han ut og fortalte far hva han hadde bestemt seg for.<br />
Far ble glad, det kunne han se. Han klappet Eivind på skulderen.<br />
«Livet består av valg,» sa han, «og i dag tror jeg du har valgt klokt.»<br />
Eivind nikket.