Direkte nedlasting av pdf
Direkte nedlasting av pdf
Direkte nedlasting av pdf
- No tags were found...
You also want an ePaper? Increase the reach of your titles
YUMPU automatically turns print PDFs into web optimized ePapers that Google loves.
koster som regel mer enn det smaker. Ogdet finnes som regel bedre virkemidler forinntektsoverføring enn å gjøre det gjennomskjerming <strong>av</strong> markeder.OmstillingerEn annen måte å se dette på er vedhuske at riktige internpriser i en bedrift erviktig for å få til tilpasning og omstillingertil endrete markedsforhold mens detennå er mulig - altså mens bedriften ennåhar økonomi og muligheter til det. «Feil»priser og gal tilpasning internt gjør at manover tid kommer dårligere og dårligere ut<strong>av</strong> det, fordi den interne organisasjonenikke passer til de eksterne rammevilkårlenger. Det samme gjelder for landet somhelhet; hvis vi ønsker å forbli en åpen ogkonkurransedyktig økonomi, så må vivære villig til å tilpasse oss til endreterammevilkår hele tidenDet har i det siste versert endel uttalelseri pressen om at vi kan komme til misteet visst antall arbeidsplasser - 15.000 harvært nevnt - som følge <strong>av</strong> EOS-<strong>av</strong>talen.En annen måte å presentere de sammeresultatene på - som for øvrig tilsynelatende(igjen basert på presseomtalen)bygger på tilpasning i en helt statisk rammeuten noen tilpasningsdyktighet i dethele tatt i bedriftene - er å si at bare15.000 arbeidsplasser, eller rundt femprosent <strong>av</strong> de som er sysselsatt i konkurranseutsattvirksomhet, trenger omstillingsom følge <strong>av</strong> EOS-<strong>av</strong>talen. Hvor mangesom ville trenge å omstilles hvis vi ikkefår noen <strong>av</strong>tale, sies det ikke noe om, mendet er nesten helt sikkert et større antall.Og omstillinger trenger ikke å være <strong>av</strong>den brutale typen, der folk blir tvunget uti ledighet. Det kan for eksempel væreomstillinger innen bedrifter eller næringer,eller det kan være at noen næringersom følge <strong>av</strong> voksende markeder og bedremarkedstilgang tiltrekker seg arbeidskraftdirekte. Det vi har sett mye <strong>av</strong> de siste 4 -5 årene er «omstillinger» <strong>av</strong> den brutaletype - fra noe til ingenting. Da synes detekstra viktig å sikre skikkelige og stabilemarkdsvilkår for å sage for at vi kommerbedre ut <strong>av</strong> det framover.Poenget er altså ikke at vi skal se bortfra eventuelle muligheter for økt ledighetpå kort sikt; poenget er at man må ha etklart bilde <strong>av</strong> alternativene, og status quoer etter min mening ikke et alternativ tilEOS-<strong>av</strong>talen. Rammevilkårene for norsknæringsliv vil i alle fall endres, og allerfaring tilsier at man bør prøve å ha enoffensiv holdning til slike endringer ogtilpasse seg så godt som mulig, snarereenn for eksempel å forsøke å forsinke ogforlenge omstillingene ved å skjerme norskemarkeder mer enn i dag overfor utenlandskkonkurranse.Hvem vinner; hvem taper?Hovedspørsmålet er igjen hva alternativeter. Noen har prøvd å identifiserenæringer som kan bli spesielt sterkt påvirket<strong>av</strong> EFs indre marked. Kriteriene sombrukes <strong>av</strong> EF-kommisjonen og <strong>av</strong> forskerei EFTA-landene [se Golombek (1991)for en kort oppsummering <strong>av</strong> den norskestudien], er at næringer kan bli spesieltsterkt berørt dersom de i utgangspunktettilfredsstiller ett <strong>av</strong> følgende to «kr<strong>av</strong>».Enten at bransjen lever en beskyttet tilværelse- f.eks. ved å ha offentlig sektor somen viktig kunde, eller hvis nasjonale standarderer spesielle eller bransjen merdirekte er skjermet fra import. Eller atimportandelen fra EF-land er spesielt stor.Etter slike kriterier kommer man fram tilat en relativt stor andel <strong>av</strong> næringslivet erutsatte, og noe annet var vel ikke A vente,siden formålet med det indre marked nettopper å iverksette endringer som skalpåvirke hele økonomien. Men det er faktiskslik at andelen <strong>av</strong> sterkt berørtenæringer er større i de fleste EF-land enn iNorge, i alle fall hvis vi regner i form <strong>av</strong>verdiskapning eller sysselsetting. Detskyldes trolig at vi har en større del <strong>av</strong> vårinternasjonale handel knyttet til komparativefortrinn, og mindre til såkalt næringsinternhandel, dvs. to-veis handel i relativtlike produkter [se Haaland (1990) for ennærmere diskusjon <strong>av</strong> dette]. Sagt på enannen måte, på grunn <strong>av</strong> vårt ressursgrunnlaghar vi en større grad <strong>av</strong> spesialiseringpå produksjonssiden enn de flesteandre europeiske land, og vi har en mindregrad <strong>av</strong> produksjonen i næringer derman relativt lett kan velge mellom innenlandsk-produserteog importerte produkter.Det som imidlertid er viktigere ennhvor omfattende en slik liste er, er at dettevil være bransjer som er utsatte enten viinngår en EOS-<strong>av</strong>tale eller ikke. Igjen ervi tilbake til hva alternativet er. Sa vidtjeg kan forstå vil rammevilkårene forendel næringer bli endret i retning <strong>av</strong> harderekonkurranse uansett - sålenge ikkeen mer proteksjonistisk norsk politikk erpå dagsorden. (Og et slikt alternativ børabsolutt ikke komme på dagsorden!)Spørsmålet om virkninger for distrikteneog for små og mellomstore bedrifterstifles ofte i forbindelse med EOS-<strong>av</strong>talen;underforstått slik at EOS er et spillfor store aktører i sentrale strøk, mensresten <strong>av</strong> økonomien vil være taperne.Men da glemmer vi at svært mye <strong>av</strong> distriksnæringenevåre er eksportrettedenæringer der <strong>av</strong>hengigheten til åpne markederer stor. Dette gjelder ting som fisk,metaller og treforedling. Og spørsmåletom små versus store bedrifter har hellerikke noe klart svar. Mange små bedrifterer direkte eller indirekte like <strong>av</strong>hengige <strong>av</strong>internasjonale markeder som mange <strong>av</strong> destore. Og vi glemmer også at virkningen<strong>av</strong> EØS trolig vil bli at vi spesielt får lettereog sikrere markedsadgang for ferdigvarer,mens situasjonen for rivarer alleredeer at vi har hard konkurranse og godmarkedsadgang. Det betyr at det lett kanbli bedre forhold for videreforedling <strong>av</strong>r<strong>av</strong>arene i Norge under en EOS-<strong>av</strong>tale.Om noe vil jeg tro at de som kan blihardest rammet er de som idag selgerimportkonkurrerende varer - dvs. varersom selges på hjemmemarkedet og forhvilke der finnes nære, utenlandske substitutter.I den grad disse idag lever endelvis beskyttet tilværelse, vil de kunnefOle endringene som tøffe. Men hva slagsnæringer er dette? Jo det må være mange<strong>av</strong> de samme næringer som i innstrammingsperiodenfra 1986/87 har opplevdharde tider på grunn <strong>av</strong> bortfallet <strong>av</strong>innenlandsk etterspørsel. Det betyr blantannet at disse bransjene allerede har opplevden kraftig rasjonalisering; det er troligbare de sterkeste og mest effektivesom har overlevd. Slik sett skulle vi ha etgodt utgangspunkt til ikke å tape så myeher heller. Men om noe er dette i alle fall istor grad et problem knyttet til sentralestrøk snarere enn til distriktene.Pd lengre sikt gir selvsagt det at bransjerpåvirkes ulikt opph<strong>av</strong> til mulighetersnarere enn bare problemer. Den langsiktigeutviklingen i næringsstruktur <strong>av</strong>henger<strong>av</strong> en rekke forhold fra utvikling i ressursgrunnlagtil forventninger om markedsforholdog norsk næringspolitikk.Det finnes ikke særlig mange studier <strong>av</strong>virkninger <strong>av</strong> en EOS-<strong>av</strong>tale i en slikramme, men foreløpige resultater (Haaland,1990) indikerer at Norge lnnnenforEFs indre marked vil kunne realisere enmer balansert industristuktur med størrevekst i kunnskapsintensiv virksomhet ennvi vil kunne få utenfor EF.Ensidig tilpasningMange vil hevde at jeg her har tegnet etskjevt bilde <strong>av</strong> virkeligheten - er det ikkeslik at Norge på egen hand innen dagensfrihandels<strong>av</strong>tale kan oppnå mange <strong>av</strong> desamme fordeler? Svaret på det er trolig ja.Vi kan føre en fornuftig nærings- og handelspolitikkutenfor EOS, og vi kan ensidigtilpasse oss til mange <strong>av</strong> de endringersom skjer innen EF, for eksempel når detgjelder produktstandarder, offentlige an-Sosialøkonomen nr. 10 1991 11