PILEGRIMSSPOR - Pilegrim.info
PILEGRIMSSPOR - Pilegrim.info
PILEGRIMSSPOR - Pilegrim.info
Create successful ePaper yourself
Turn your PDF publications into a flip-book with our unique Google optimized e-Paper software.
<strong>PILEGRIMSSPOR</strong><br />
HELLIGE REISER I FORTID OG NÅTID<br />
Hvilken kirke er helligst i Roma og i verden?<br />
St. Peterskirken Foto: Lill-Ann Chepstow-Lusty<br />
Av Eivor A. Oftestad<br />
Stipendiat, kirkehistorie<br />
Det teologiske fakultet<br />
Universitetet i Oslo<br />
I middelalderen var Roma ett av<br />
de aller viktigste pilegrimsmål i<br />
kristenheten, i tillegg til Jerusalem<br />
og Santiago Compostela.<br />
I Roma var det kamp om<br />
hvilken kirke som var viktigst,<br />
Peterskirken eller Laterankirken.<br />
Og på den tiden sparte man<br />
ikke på argumenter, skjellsord<br />
eller syndsforlatelse i kampen<br />
om å bli den helligste kirken i<br />
verden.<br />
Biskop og historieforteller Gerald<br />
av Wales (1146-1223) var en<br />
av dem som reiste flere ganger<br />
til Roma, både som pilegrim<br />
og i embeds medfør. Gerald<br />
hadde inngående kjennskap til<br />
byen. I hans siste store verk,<br />
Speculum Ecclesiae, gir han en<br />
livlig skildring av de kirkelige<br />
forholdene. Etter å ha ramset<br />
opp de fem hovedbasilikaene;<br />
Laterankirken, Peterskirken,<br />
Santa Maria Maggiore, St. Paolo<br />
fuori le mura og St. Lorenzo<br />
fuori le mura, presiserer han at<br />
blant disse har Laterankirken<br />
forrang. Men, fortsetter han,<br />
på tross av dette motsier stadig<br />
Peterskirkens prester Laterankirkens<br />
rang. De endog ”bjeffer<br />
med krangling og påstander” og<br />
”anstrenger seg på alle måter for<br />
å sette sin kirke fremst”.<br />
”Din gamle synagoge”<br />
Begge kirkene var ifølge legenden<br />
grunnlagt av keiser Konstantin.<br />
Mens Laterankirken var<br />
viet frelseren selv og var pavens<br />
hovedkirke, var Peterskirken<br />
bygget over graven til den<br />
første paven, over Peters eget<br />
legeme. Spørsmålet var rett og<br />
slett: ”hvilken kirke er helligst i<br />
Roma – og i verden”? Prestene<br />
ved Peterskirken ikke bare bjeffet,<br />
de diktet også provoserende<br />
vers egnet til å sverte Laterankirkens<br />
status:<br />
Jeg stråler i Peter og Paulus,<br />
men du, Synagoge, gleder deg<br />
bare i fortidens ugyldige tegn!<br />
De som tror at den gamle synagogen<br />
er kirkens hode regner<br />
jeg for jøder og mosaiske. Den<br />
gamle skyggen må tie for apostelfyrsten<br />
uten like!<br />
Laterankirken ble sammenlignet<br />
med synagogen. Det var antakelig<br />
vanskelig å finne et mer<br />
rammende teologisk skjellsord i<br />
1100-tallets Roma.<br />
I middelalderen var Roma ett av de aller<br />
viktigste pilegrimsmål i kristenheten, i tillegg<br />
til Jerusalem og Santiago de Compostela<br />
Paktens ark<br />
Laterankirkens status bygget<br />
dels på tradisjonen fra Konstantin,<br />
fortolket i det ”Konstantinske<br />
gavebrev”, og dels på kirkens<br />
mange skatter, ikke minst<br />
alle relikviene som var samlet<br />
i kirkens hovedalter. I tillegg<br />
til relikvier fra Jesu liv, er det<br />
særlig de hellige gjenstandene<br />
fra templet i Jerusalem prestene<br />
ved Laterankirken trekker<br />
frem når de argumenterer for<br />
kirkens hellighet. Alteret i Laterankirken<br />
omsluttet intet mindre<br />
enn selve paktens ark.<br />
I skriftlige kilder om kirkens<br />
hellighet ble relikviene og paktens<br />
ark fraktet fra jødenes<br />
tempel da Titus og Vespasian<br />
plyndret Jerusalem i år 70.<br />
Relieffet på Titusbuen på Forum<br />
Romanum viser jødiske<br />
krigsfanger som bærer romernes<br />
bytte, blant annet den syvarmede<br />
lysestaken og et alter<br />
man mente var paktens ark.<br />
Ifølge arkivet ble de gjenstandene<br />
romerne ikke hadde<br />
fått med seg i år 70, hentet av<br />
keisermoren Helena da hun reiste<br />
til Det hellige land, etter<br />
keiser Konstantins omvendelse.<br />
Slik ble alt det gamle som var<br />
gjemt i tempelet fraktet til Laterankirken.<br />
Laterankirkens prester argumenterte<br />
for at denne kirken<br />
overgikk det gamle tempelet, og<br />
faktisk var det nye tempelet, og<br />
paven var den nye øverstepresten.<br />
Ett av bevisene for dette var<br />
det mirakuløse Kristusikonet<br />
som befant seg i pavens private<br />
kapell, Sancta Sanctorum. Mens<br />
Gud hadde vært til stede gjennom<br />
en sky i jødenes tempel,<br />
var frelseren selv til stede gjennom<br />
sitt bilde i Roma og ved<br />
Lateranet.<br />
Full avlat<br />
Selv om kirken hadde tallrike<br />
relikvier, ble det vanskelig for<br />
Laterankirkens prester å hevde<br />
denne kirkens forrang. Peterskirken<br />
hadde en sterkere tiltrekning<br />
på pilegrimene som kom<br />
til Roma. Ikke bare huset den<br />
Peter selv og de fleste av hans<br />
etterfølgere, mot slutten av<br />
1100-tallet fikk den også Peters<br />
stol (som nå er inni Berninis<br />
ferniss) og deretter Veronicas<br />
svededuk som også ble sett på<br />
8 9<br />
Lateranerkirken Foto: Lill-Ann Chepstow-Lusty<br />
som et tegn på frelserens eget<br />
nærvær.<br />
<strong>Pilegrim</strong>sstrømmen mot Roma<br />
toppet seg da pave Bonifacius<br />
utropte 1300 til jubelår med mulighet<br />
for full avlat. Krønikene<br />
forteller at det så ut som om<br />
hele verden nå var på vei mot<br />
Rom; kvinner og menn i alle<br />
aldre og av alle stender, både<br />
adelsmenn og ydmyke bønder,<br />
munker, prester og lekfolk. De<br />
gamle som ikke kunne gå, kom<br />
ridende på hest eller ble båret av<br />
sine barn. I Roma trengte folk<br />
seg sammen foran Veronicas<br />
svededuk. Det var kanskje ikke<br />
helt utenkelig når det fortelles at<br />
William av Derby fikk foten sin<br />
knust i trengselen og ikke levde<br />
lenge nok til å få reise hjem.<br />
Peterskirken ”vant”<br />
Tross den entusiastiske iver som<br />
blant annet Gerald av Wales<br />
viste for Laterankirken, var det<br />
Peterskirken som etter hvert<br />
seiret i konkurransen mellom<br />
de to basilikaene. Det var flere<br />
forhold som bidro til dette, blant<br />
annet Veronicas svededuk og<br />
Peterskirkens popularitet under<br />
jubelåret i 1300, brannen i Laterankirken<br />
i 1308 og ikke minst<br />
pavens eksil i Avignon (1309-<br />
77). Da paven omsider vendte<br />
tilbake til Roma, ble Vatikanpalasset<br />
og Peterskirken pavens<br />
tilholdssted.<br />
Og i dag er det knapt noen lekfolk<br />
som vet at det egentlig er<br />
Laterankirken som har forrang<br />
fremfor Peterskirken.<br />
<strong>Pilegrim</strong>sstrømmen<br />
mot Roma<br />
toppet seg da<br />
pave Bonifacius<br />
utropte 1300 til<br />
jubelår med<br />
mulighet for<br />
full avlat.<br />
<strong>PILEGRIMSSPOR</strong><br />
HELLIGE REISER I FORTID OG NÅTID<br />
Sløsing med<br />
kirkelige ressurser<br />
<strong>Pilegrim</strong>sspors middelalderkorrespondent Svein Gullbekk<br />
Stadig flere kirkelige notabiliteter legger ivei til Roma for<br />
å søke frelse, trøst og gastronomiske opplevelser. Hvert<br />
år brukes det urimelige store summer på kirkekonsilier<br />
og studieturer. Tiltak som i beste fall kan beskrives som<br />
frynsegoder med tanke på alle de samfunnsoppgavene<br />
kirkenforsømmer. Det er nok å nevne fattigomsorgen i Passau<br />
og Freinberg samt vedlikeholdet av Vår Frues kirke i<br />
Tiefenbach.<br />
Jeg fulgte biskop Wolgers av Passau på hans reise til Roma<br />
vinteren 1203/04 for å undersøke omfanget av sløsing med<br />
kirkens midler til såkalte pilegrimsreiser. Mens biskopen<br />
tilsynelatende holdt en lav profil under reisen nord for Alpene,<br />
endret reisen fullstendig karakter straks følget nådde<br />
latinske landskap. Der måtte biskopen flere ganger veksle<br />
til lokal mynt for å utøve sine pekuniære synder.<br />
I Tarvis ved overgangen til Italia ble det vekslet tre mark<br />
sølv, i Padua én mark sølv, i Ferrara åtte mark sølv, i Bologna<br />
en betydelig vekt sølv, i Firenze fem mark sølv, i Siena<br />
igjen en ukjent, men betydelig vekt sølv. Vel fremme<br />
i Roma ble det vekslet i alt 44 mark sølv før biskopen og<br />
hans følge startet på tilbakereisen. Samlet sett ble det brukt<br />
mer enn 75 mark sølv bare på reisenfra Tarvis til Roma og<br />
noen dager i Roma.<br />
Biskopen hadde hele tiden mulighet for å innlosjere seg<br />
ved lokale klostre, men isteden valgte han å innlosjere hele<br />
sitt følge på de fineste vertshus med overdådig forpleining<br />
av mat og drikke. Det kan dessuten ikke være nødvendig å<br />
måtte samle et følge på 34 mennesker for å reise til Roma.<br />
I den senere tid har det kommet klager på disse forholdene<br />
fra flere hold. Det er å håpe at erkebiskop Otto II (av<br />
München og Freising) setter en stopper for slike biskopelige<br />
utflukter flere ganger årlig.<br />
(1 mark sølv er 214 gram)