Create successful ePaper yourself
Turn your PDF publications into a flip-book with our unique Google optimized e-Paper software.
17. mai på<br />
Sjømannskirken<br />
▲<br />
Dronning til<br />
gudmor<br />
▲<br />
Møte med<br />
gamlepresten<br />
▲<br />
<strong>Månedsbladet</strong><br />
Årgang 74 • Nytt fra Sjømannskirken i London<br />
Vinner av fotokonturransen: Odd Magne Bakken
Sub Specie Aeternitatis<br />
Under evighetens synsvinkel<br />
Lenge før vi selv kan minnes<br />
ble vi løftet, ble vi båret,<br />
båret frem til nådens kilde,<br />
døpt i Jesu Kristi navn.<br />
Og engang i tidens fylde,<br />
når vår vandringstid er over,<br />
blir vi løftet, blir vi båret<br />
til vårt hvilested på jord.<br />
Gjennom alle livets faser<br />
er det nåden som oss bærer,<br />
den som ingen kan imotstå, *<br />
grenseløs og ufortjent. **<br />
Evigsterke armer holder ***<br />
der hvor tiden setter grense.<br />
Det som var, skal også bli: ****<br />
Velsignelse til evig tid.<br />
Dagfinn Kvale<br />
* Augustin: Gratia irresistibilis. Uimotståelig nåde **Martin Luther : Sola gratia ***Evigsterke armer, 5.Mos. 33, 27 **** Joh.åp. 21,5<br />
Foto: David Zadig
▲<br />
SPEAKER´S CORNER<br />
Recreatio<br />
HVIS DET ER NOEN SOM TRENGER FERIE er nok<br />
Londonfolk blant dem som trenger det mer enn noen<br />
andre. Ingen steder - kanskje med unntak av New<br />
York - jobbes det mer, mer intenst, og med lengre<br />
arbeidsdager. For noen som er på<br />
samfunnets skyggeside, og de er det<br />
fler av enn vanlig nå under finanskrisen,<br />
dreier det seg om å berge jobb, hus<br />
og familieliv. For de på solsiden dreier<br />
det seg om å lykkes enda mer, øke<br />
bonusene, komme seg enda noen trinn<br />
høyere på karrierestigen. Det er ikke<br />
rart folk blir slitne.<br />
REKREASJON er et gammeldags ord<br />
for ferie og avkobling. Som så mange<br />
andre gammeldagse ord, har det røtter<br />
i latin. Det er satt sammen av “re” som<br />
betyr “igjen” og “creatio” som betyr<br />
Vi trenger å<br />
slippe skaper-<br />
’’ kreftene løs<br />
skapelse eller tilblivelse. I dagligspråk dreier det seg<br />
om hvile, avkobling, fornøyelser, moro - kort sagt det<br />
som vi forbinder med ferie og avkobling. Vi trenger å<br />
slippe skaperkreftene løs igjen. Det er det som er<br />
ferie.<br />
igjen. Det er<br />
ferie.<br />
BALANSE I LIVET dreier seg om å finne den rette<br />
balansen mellom arbeid og hvile, spenning og utlading,<br />
aksjon og refleksjon. Gud gir oss i skapelsesberetningene<br />
i Bibelen en rettesnor om hvordan balansen<br />
mellom arbeid og hvile skal være. På Bibelens<br />
første blader fortelles det om Gud som skapte verden<br />
og menneskene på seks dager, og på den syvende<br />
dagen hvilte han. Det er ikke slik at vi synder hvis vi<br />
ikke holder hviledagen - Jesus har avskaffet sabbaten,<br />
så vi har ingen forpliktelser i den retningen. Men<br />
det er lurt å hvile i blant. Som uken trenger et rolig<br />
punkt, trenger året også et rolig punkt.<br />
Det kalles sommerferie.<br />
Etter uker og måneder i det intense livet<br />
i London, lengter mange av oss etter ferieuker<br />
i et Norge som holder et noe<br />
lavere tempo enn verdensmetropolen.<br />
Særlig i juli er det stille i Norge, og det<br />
kan vi trenge. Jeg ønsker dere alle en<br />
god og velsignet ferietid!<br />
SJØMANNSKIRKEN I LONDON har<br />
ikke ferie, selv om vi ansatte har det. Er<br />
du igjen i storbyen, er du hjertelig velkommen<br />
innom i juli og august onsdag<br />
til lørdag 12-16. Søndagene har vi som alltid gudstjeneste<br />
og kirkekaffe. God sommer!<br />
TAKK! I disse dager tar vi<br />
farvel med toåring Helga<br />
Victoria Aas Nilsen og ettåring<br />
Agnes Sofie Gjeset.<br />
Dere har betydd enormt<br />
mye for kirken. Guds<br />
velsignelse over livet<br />
deres videre.<br />
<strong>Månedsbladet</strong><br />
Kirkeblad for Sjømannskirken i<br />
London, St. Olavs kirke.<br />
Bladet kommer ut med fire<br />
nummer per år. Opplag: 2000.<br />
Kontingent £20, inkluderer<br />
støttemedlemskap.<br />
Reg. charity nr: 220235<br />
Redaksjon<br />
Torbjørn Holt (ansv.red.)<br />
Ragnhild Meland<br />
Bjarte Valen<br />
Kirkens adresse<br />
1. St. Olavs Square<br />
Albion Street, Rotherhithe<br />
London SE16 7JB<br />
Telefon/kontakt<br />
Tlf: 020 7740 3900<br />
Fax: 020 7237 7280<br />
Mobil Torbjørn Holt<br />
077 1122 3059<br />
london@sjomannskirken.no<br />
www.sjomannskirken.no/<br />
london<br />
www. nettkirken.no<br />
Slik finner du kirken<br />
Buss fra sentrum: nr. 188<br />
Buss fra Waterloo: nr. 381.<br />
Buss fra Liverpool Street St.<br />
og London Bridge: nr. 47<br />
Undergrunn: «Jubilee Line» til<br />
Canada Water eller Bermondsey<br />
Station. “Overground” til<br />
Rotherhithe Station.<br />
Ruteinfo: www.tfl.gov.uk<br />
Åpningstider<br />
Mandag stengt<br />
tirsdag, onsdag, fredag 12-18<br />
torsdag 12-21<br />
lørdag 12-16<br />
søndag 10.30-16<br />
Kontonummer<br />
7877.08.11081 (Norge)<br />
62243005 40-51-14 (UK)<br />
3
▲<br />
KIRKESTABEN<br />
Torbjørn Holt<br />
Sjømannsprest/<br />
daglig leder<br />
Thomas Wagle<br />
Sjømannsprest/<br />
kapellan<br />
Steen<br />
Buus-Jensen<br />
Administrasjonsleder<br />
Helga Victoria<br />
Aas Nilsen<br />
Toåring<br />
Agnes Sofie<br />
Gjeset<br />
Ettåring<br />
Britt Bagnold<br />
Sekretær<br />
Ragnhild Meland<br />
Ektefelleansatt<br />
Jostein<br />
Handal<br />
Reisetjenesten,<br />
Edinburgh<br />
Stabsnytt<br />
Bjørn Olav<br />
Bøe<br />
Studentprest UK<br />
Toåring Helga Victoria Aas Nilsen og<br />
ettåring Agnes Sofie Gjeset avslutter<br />
tjenesten omkring St.Hans. Takk for<br />
innsatsen og lykke til videre!<br />
De nye ettåringene heter Alf Magne<br />
Sirevåg og Elisabeth Lunde. De begynner<br />
15. august.<br />
Vår nye husmor Wenche Jensen begynner<br />
i tjenesten 15. august. Hun kommer<br />
fra jobb som rektor på en skole i<br />
Fredrikstad. Wenche er gift med administrasjonsleder<br />
Steen Buus Jensen.<br />
Liz Dean<br />
vaktmester<br />
Vi kommer tilbake med nærmere presentasjon<br />
av alle tre i neste nummer av<br />
<strong>Månedsbladet</strong>.<br />
Åpningstider i sommer<br />
Juli og august er erfaringsmessig svært<br />
stille måneder, og i denne perioden har<br />
kirkens stab sommerferie. Vi reduserer<br />
også i år åpningstiden en del, og vil<br />
disse to månedene holde stengt mandag<br />
og tirsdag.<br />
Sommertreff på Bygdøy 28.august<br />
Leif Jone Ølberg<br />
Vikarierende Organist<br />
og assistent<br />
Åpningstidene ellers blir onsdag til<br />
lørdag 12-16, og søndag 10-16.<br />
Hjertelig velkommen til kirken.<br />
Byggeprosjekter<br />
Anne Hovland-Pye<br />
Vikarierende assistent<br />
Kirkerådet og staben på sjømannskirken<br />
jobber kontinuerlig med å vedlikeholde<br />
og oppruste det gamle, fine kirkebygget<br />
vårt. Vi er opptatt av at våre ansatte skal<br />
ha gode boliger, og hvis det er boliger til<br />
overs, kan utleie gi viktige bidrag til<br />
kirkens drift.<br />
Vi har i tidligere nummer av<br />
<strong>Månedsbladet</strong> presentert et større byggeprosjekt<br />
i kirkens bakhage. Det ligger i<br />
øyeblikket på vent på grunn av finanskrisen,<br />
men vil forhåpentligvis videreføres<br />
i en egnet form om ikke alt for<br />
lenge.<br />
Nå i vår har Kirkerådet vedtatt å innrede<br />
kirkens loft til en leilighet. Såkalte “loftconversions”<br />
er vanlige i London, og de<br />
skaper ofte meget gode og verdifulle<br />
boarealer i ubrukte lofts- lokaler. I disse<br />
dager leverer arkitekten byggemelding<br />
for loftet, og vi håper og tror at kommunen<br />
vil gi byggetillatelse til dette<br />
prosjektet. Det vil forhåpentligvis følges<br />
av flere prosjekter i årene fremover.<br />
Tradisjonen tro vil Sjømannskirken i London også i år invitere til Sommertreff med<br />
gudstjeneste og kirkekaffe på Oslo Sjømannskirke på Bygdøy, Admiral Børresens<br />
vei 4 på Bygdøynes, søndag 28. august kl.17.00. I år er vi heldige å ha med oss<br />
Gospelkoret “Him” med sin dirigent Øystein Lund Olafsen. Sjømannsprest Torbjørn<br />
Holt har gudstjenesten, og “Him” blir med oss både i gudstjensten og på kirkekaffen<br />
etterpå. Londonkirkens berømte vafler blir å få også i år i hovedstaden. Ta med venner<br />
og kjente til Bygdøy hvis du er i Oslo i slutten av august.<br />
Stabsbryllup<br />
Foto: Rune Bakken<br />
I pinsehelgen hadde vi usedvanlig<br />
mange av kirkens tidligere ansatte på<br />
besøk. Gamlebestyrer Dagfinn Kvale<br />
var her med sin Edith, og pinseaften<br />
hadde vi bryllup på kirken. Tidligere<br />
assistent Paul Kristian Steiro giftet seg<br />
med tidligere kateket Marianne<br />
Haugerud. Forloverne var tidligere<br />
assistent/vaktmester Steinar Tislevoll og<br />
tidligere ektefelleansatt Hilde Tislevoll.<br />
Vi gratulerer Marianne og Paul på det<br />
hjerteligste, og ønsker alt godt videre.<br />
4
Årets konfirmanter<br />
▲<br />
KIRKENYTT:<br />
Den 29. mai var det konfirmasjon i<br />
Sjømannskirken. Det var i år 12 ungdommer<br />
som ble konfirmert. Omlag 200<br />
mennesker var tilstede under konfirmasjonsgudstjenesten.<br />
To dyktige<br />
trompetister bidro til at dette ble en flott<br />
og høytidelig konfirmasjonsgudstjeneste.<br />
Vivaldis trompetkonsert for to trompeter<br />
rammet inn gudstjenesten som preludium<br />
og postludium, og etter prekenen bidro<br />
konfirmantene selv med en sang: “Count<br />
on me”. Den ble et høydepunkt.<br />
Jeg vil benytte anledningen til å takke<br />
dere konfirmantene for den tiden vi har<br />
hatt sammen. Det har vært en fin tid,<br />
synes jeg. Siden jeg først startet i jobben<br />
Samarbeidspartner<br />
i februar, ble det bare fire måneder sammen<br />
med dere. Dette var likevel lang nok<br />
tid til at jeg rakk å bli glad i dere. Dere er<br />
virkelig en flott gjeng som det har vært<br />
fint å være sammen med! I løpet av årene<br />
har jeg konfirmert noen konfirmantkull,<br />
men jeg tror aldri jeg har møtt en gruppe<br />
som har vært så positive som dere. Et<br />
godt eksempel på det er samtalegudstjenesten<br />
som vi planla og gjennomførte<br />
sammen. Da jeg planla opplegget for den<br />
helgen tenkte jeg: “Dette er nok for<br />
ambisiøst. Dette blir nok for mye for<br />
dem...” Men dere gjorde mine bekymringer<br />
til skamme: Hele kvelden stod<br />
dere på og klarte å øve inn både et flott<br />
skuespill og en bandlåt, skrive forbønner,<br />
Samarbeidspartner<br />
og velkomsthilsen, i tillegg til å øve<br />
igjennom hele gudstjenesten. Takket<br />
være dere ble samtalegudstjenesten et av<br />
høydepunktene i konfirmasjonstiden,<br />
synes jeg.<br />
Jeg ønsker dere alle alt godt for fremtiden<br />
og hjertelig velkommen tilbake til<br />
oss her i Sjømannskirken - for her hører<br />
dere hjemme!<br />
Ønsker du å være konfirmant i<br />
Sjømannskirken <strong>2011</strong>-2012, ta kontakt<br />
med Thomas Wagle på<br />
thomas.wagle@sjomannskirken.no.<br />
■ Thomas Wagle<br />
Samarbeidspartner<br />
Foto: Jørn Tomter<br />
5
Støtteannonser<br />
AKER SOLUTION<br />
støtter<br />
Sjømannskirken<br />
HÅG<br />
Passion for Movement<br />
“Selvsagt støtter jeg<br />
Sjømannskirken I<br />
London”<br />
Tor Jarle Larsen<br />
KFUK-hjemmet i<br />
London<br />
Her kan du eller ditt firma<br />
støtte Sjømannskirken i<br />
London<br />
6
▲<br />
17.MAIFEIRINGEN:<br />
En feiende flott 17. maifeiring<br />
Jeg vil på denne måten få takke Sjømannskirken i<br />
London for en flott markering av Norges nasjonaldag<br />
17. mai. Det kom masse folk, og det var bra<br />
oppslutning i parken med norsk korps fra Stokke i<br />
Vestfold som spilte flott 17. maimusikk.<br />
Finansminister Sigbjørn Johnsen holdt<br />
17. maitale, som representant for den norske regjeringen.<br />
Barn fra den norske skolen i Wimbledon<br />
holdt også sine 17. maitaler. Det ble nok rekordsalg<br />
av pølser i år, for det var lange køer og alle<br />
ville ha.<br />
Så var det duket for festmiddag i kirken kl.16, og<br />
det var ca.90 personer til bords. Proffe kokker,<br />
assistenter og annet kjøkkenpersonale gjorde her<br />
en fenomenal innsats i anledning dagen. Menyen<br />
besto av rekecocktail, dampet laks med agurksalat,<br />
kokte poteter og Sandefjordsmør, og jordbær<br />
med fløte og blåbærkrem til dessert. Aldri har<br />
man vel sett så mange fornøyde ansikter rundt<br />
alle bordene som i år. Maten smakte fortreffelig,<br />
og kokker, assistenter og alle på kjøkkenet skal ha<br />
all ære av opplegg og servering.<br />
Så vanket det underholdning senere på kvleden.<br />
Bergens store konsertpianist Audun Kayser og<br />
den velkjente sangeren Veslemøy Fluge Berg<br />
rammet inn dagen med sitt Grieg-repertoir og<br />
andre kjente sanger. De bidro også med et par<br />
solosanger under gudstjenesten - nærmere 350<br />
deltakere var på gudstjenesten i år. Etter hvert<br />
som kvelden skred frem var det tale med finansminister<br />
Sigbjørn Johnsen, og store bløtkaker i de<br />
norske fargene til kaffen. Alle koste seg og hadde<br />
en flott kveld, og feiret dagen slik vi nordmenn<br />
gjør det. Ingenting manglet. Igjen, tusen takk!<br />
17. mai<br />
Når 17.mai og vår dag skal feires<br />
og kirken til fulle skal beleires,<br />
med masser som kommer og masser som går<br />
og dagen fullt ut skal beseires.<br />
Vi nordmenn vi feirer med brask og med bram,<br />
og kommer i festhumør sammen.<br />
Vi samles om dagen som best det seg gjør,<br />
og vi kommer fra nord og fra sør.<br />
Vi synger vår sang med fynd og med klem,<br />
til ære for dagen som feires.<br />
Vi kommer i fra de tusner av hjem,<br />
Og vår SAGANATT den må beseires.<br />
Vi feirer med faner, musikk og med flagg,<br />
og synger med jubel i røsten.<br />
Våre følelser er nasjonale i dag,<br />
og Gud er den store trøsten.<br />
Og presten han preker til alle som lytter,<br />
om Norge så vakkert et land.<br />
Vi sitter så stolte og hører etter,<br />
og hans ord de bærer oss frem.<br />
Vi takker vår Skaper for landet han gav oss,<br />
Vi takker hver eneste dag.<br />
Vi priser for evig får Far i det høye<br />
For den styrke og kraft han oss gav.<br />
Elisabeth Ek<br />
■ Elisabeth Ek<br />
Sekretær i Kvinneforeningen<br />
The Norwegian Church vinner!<br />
The Norwegian Church betyr i denne<br />
sammenhengen ikke Sjømannskirken som<br />
sådan - det er navnet på kirkens eget fotballag!<br />
Den siste tiden har laget deltatt i<br />
en 7 aside-serie på Bacon’s college i<br />
Rotherhithe og har gjort det knallbra. I<br />
vår ble det ti seire på rad før en kalddusj.<br />
Salige Pave Johannes Paul sa en gang: Av<br />
alle uviktige ting i verden er fotball den<br />
viktigste.Vi som spiller på The Norwegian<br />
Church er enige mer paven i dette utsagnet.<br />
For oss har denne våren vært en morsom<br />
tid. Laget får stadig nye medlemmer,<br />
og hvis rekrutteringen fortsetter, starter vi<br />
et lag til som skal delta i samme seriesystem.<br />
Ta kontakt med Thomas Wagle på<br />
thomas.wagle@sjomannskirken.no hvis<br />
du har lyst til å være med og spille.<br />
Logo<br />
Bakerwillcox<br />
77
▲<br />
BOKHJØRNET<br />
Novellenes mester<br />
Noen bøker leser man bare én<br />
gang, andre tåler uttallige gjennomlesninger,<br />
og blir bare bedre<br />
for hver gang. Kjell Askildsens<br />
(f.1929) noveller faller hos meg<br />
inn i sistnevnte kategori. Hvorfor?<br />
De er så skarpe – jeg føler han<br />
gjennomskuer menneskenaturen.<br />
Han blottlegger våre finurligheter<br />
og vår svakhet. Og han gjør det<br />
med stor kjærlighet. Han klarer å<br />
fange kompleksiteten i det å leve -<br />
at det sjelden er snakk om enkle<br />
valg, eller enkle relasjoner. Han er<br />
en ekte humanist. Dessuten er han<br />
en språkkunstner av de sjeldne.<br />
Kjell Askildsen debuterte på<br />
1950-tallet, men fikk sitt gjennombrudd<br />
på 80-tallet med novellesamlingene<br />
Ingenting for ingenting<br />
(1982) og Thomas F’s siste<br />
nedtegnelser til almenheten<br />
(1983). På 90-tallet ga han ut samlingene<br />
Et stort øde landskap<br />
(1996) og Hundene i Tessaloniki<br />
(1996). Jeg kan anbefale alle<br />
disse, men vil spesielt fremheve<br />
Thomas F’s siste nedtegnelser til<br />
almenheten, som består av to aldeles<br />
glitrende noveller. Den første<br />
handler om Carl Lange som blir<br />
mistenkt for en sedelighetsforbrytelse<br />
han ikke har begått. Dette er<br />
en psykologisk triller à la Kafkas<br />
Prosessen. I den andre møter vi<br />
den aldrende Thomas F, en<br />
grinebiter av en gammel mann,<br />
men full av galgenhumor og vilje<br />
til å leve. En fantastisk skildring,<br />
spekket med humor og flotte formuleringer!<br />
God bok!<br />
■ Ragnhild Meland<br />
Mesterkokken<br />
Besøkende på kirken de<br />
siste månedene lurer kanskje<br />
på hvem mannen i kokkelue<br />
er. Det kan vi nå fortelle!<br />
De siste månedene har kokk og<br />
kjøkkensjef Odd Arne Braute jobbet<br />
som vikar i husmorstillingen på<br />
kirken. Den norske Londonbaserte<br />
matkunstneren har bidratt som frivillig<br />
i flere år på kirken, og vi jobber nå<br />
med å knytte Odd Arne fast til kirken.<br />
Odd Arne har mange års erfaring som<br />
leder for et stort cateringfirma i Oslo,<br />
og har i mange år også drevet den vellykkede<br />
restauranten Xi Lo på<br />
Egertorvet i Oslo. Odd Arne vil lage<br />
mat på arrangementer på kirken, og vil<br />
også kunne levere mat til catering<br />
utenfor kirkebygget. Han nøler ikke,<br />
og går løs på store oppgaver, enten det<br />
er treretters lunsj for 100 mennesker<br />
på kirken på 17. mai, eller mat til private<br />
selskaper i London. Ta kontakt!<br />
■ Torbjørn Holt<br />
Foto: Torbjørn Holt<br />
▲<br />
MIN OASE<br />
Dan Eliassen er<br />
selvstendig<br />
næringsdrivende<br />
designer og en av<br />
pappaene på<br />
lørdagsskolen.<br />
Butterfield Green heter en liten park i<br />
Hackney. Her har lokale ildsjeler skapt<br />
en virkelig urban oase med frukthage,<br />
paviljong, lekeplasser, en kunstig bekk<br />
med en liten bro, og dessuten bordtennisbord<br />
og basketballbane. Her er det<br />
ofte kulturelle arrangementer og noe så<br />
uengelsk som dugnad! Datteren min<br />
liker å løpe rundt her med sine venner<br />
fra barnehagen, titte på ekorn, eller<br />
hoppe fra stein til stein ved bekken. Om<br />
vinteren hoppes det i løv og sølepytter.<br />
Om sommeren blander lyden av gitar<br />
seg med duften av grill. Best liker jeg å<br />
bare sitte på en benk og gjøre ingen verdens<br />
ting en liten stund.<br />
8
Min gudmor dronning Maud<br />
Jeg var akkurat gammel nok til<br />
å bli Dronning Mauds fadderbarn,<br />
men ikke gammel nok til å<br />
huske å ha truffet henne.<br />
Hun døde da jeg var tre år gammel. Som<br />
gutt husker jeg at jeg tenkte at det var<br />
fryktelig uflaks å ha hatt en så stor gudmor<br />
men ikke få anledning til å ha glede<br />
av det. Hvis hun hadde levd lengre, er<br />
jeg sikker på at jeg hadde hatt glede av<br />
det. Jeg hørte svært mange gode ting om<br />
henne.<br />
Våre foreldre kan velge hvem de vil ha<br />
som barnas faddere, men de kan ikke<br />
spørre en dronning. Da er det motsatt<br />
vei. Jeg følte meg beæret og ganske<br />
forundret over at foreldrene mine var så<br />
heldige, siden jeg ikke visste helt hvorfor.<br />
Men senere forstod jeg hvordan det<br />
hele hadde foregått.<br />
Min mor, som hadde det meget norske<br />
navnet Rannfrid, giftet seg med min far<br />
Henry Stopford Birch i 1927 da han var<br />
chargé d’affaires på den britiske ambassaden<br />
i Oslo. Den engelskfødte dronning<br />
Maud brukte ham for å bli oppdatert på<br />
hva som foregikk i hjemlandet. Hun<br />
lengtet ofte hjem til England.<br />
Dronning Maud hadde en meget sterk<br />
pliktfølelse, og hun gjorde en stor<br />
innsats for å bli godtatt og passe inn i<br />
sitt nye fedreland. Hun strakk seg langt<br />
for å fylle den kongelige rollen hun var<br />
blitt satt til. Hun hadde giftet seg med<br />
prins Carl av Danmark, og hadde regnet<br />
med å forbli dansk prinsesse. Men for<br />
vel 100 år siden ble mannen hennes<br />
Natalie Hollands (th) portrett av Dronning Maud<br />
ble avduket på Den Norske Klubs 17.mai middag av<br />
Reidun Jebsen, DNK Formann.<br />
John Birch foran Natalie Hollands portrett av Dronning Maud<br />
valgt til konge av Norge, og dette forandret<br />
livet hennes fullstendig. På den<br />
tiden var ekteskap mellom kongelige<br />
familier en etablert del av internasjonalt<br />
diplomati – en måte å bygge broer og<br />
bekrefte gamle allianser. Hun så hennes<br />
rolle i å binde Norge og Storbritannia<br />
sammen. Det ble også en del av min fars<br />
kall og oppgave.<br />
Dronning Maud tok med seg fra England<br />
typiske britiske hobbyer og interesser.<br />
Hun var på ridetur nesten daglig, og hun<br />
var svært glad i hundene sine. Hun sørget<br />
for å anlegge et vakkert engelsk<br />
hageanlegg på Kongsgården på Bygdøy,<br />
hennes favorittbolig på halvøyen i<br />
Oslofjorden. Hun spilte piano, og hun<br />
var glad i operetter og teater.<br />
Foreldrene mine var ofte gjester på<br />
Bygdøy kongsgård, og jeg tror det var<br />
spesielle grunner til det. Min far var en<br />
dyktig musiker og amatørskuespiller.<br />
Dronningen ville gjerne følge med i<br />
hvilke forestillinger som ble spilt i<br />
London, og min far spilte og sang noen<br />
av de beste sangene derfra. Heldigvis<br />
moret dronning Victorias barnebarn seg.<br />
I følge min mor, gledet dronning Maud<br />
seg over musikken. På den tiden var<br />
Oslo en langt mindre underholdende by<br />
enn i dag, og i de mørke nordlige vinterkveldene<br />
trengte den britiskfødte<br />
dronningen noe å muntre seg opp med.<br />
Foreldrene mine og dronning Maud ble<br />
gode venner, og da hun hørte at jeg var<br />
født, tilbød hun seg å bli min gudmor.<br />
Dronning Maud hadde mange norske<br />
beundrere, og en av dem var en patriotisk<br />
eldre dame som var en familievenn.<br />
Hvert år på dronning Mauds dødsdag la<br />
hun blomster på graven hennes på<br />
Akershus slott. Da jeg spurte henne om<br />
hvorfor hun gjorde det, sa hun at dronning<br />
Maud var første dronning på 500 år<br />
i et uavhengig Norge. Og hun tilføyde at<br />
dronningen var en vennlig person, “a<br />
very nice English lady”. Venninnen vår<br />
hadde rett. Dronning Maud, som jeg er<br />
stolt over å ha til gudmor, var<br />
Storbritannias største arv til Norge.<br />
■ John Birch<br />
Foto: Torbjørn Holt<br />
9
▲<br />
FOLK: GAMLEKAPELLANEN GIFTER SEG<br />
Brudepar på gamle trakter<br />
En stillferdig, men stor<br />
begivenhet fant sted i<br />
Sjømannskirken i London<br />
24. mai i år. Erling Leigre (85)<br />
og kona Anna Lyngstad (81) fikk<br />
kirkelig velsignelse over<br />
ekteskapet sitt i kirken vår.<br />
Stedet var på ingen måte tilfeldig valgt. I<br />
<strong>Månedsbladet</strong> 4/1956 kan vi lese at<br />
”Den nye hjelpepresten i London heter<br />
Erling Victor Leigre”.<br />
Han var ansatt som sjømannsprest her<br />
fra 1956 til 1959. <strong>Månedsbladet</strong> anno<br />
<strong>2011</strong> var så heldige å få en prat med<br />
ham når han nå var tilbake, over 50 år<br />
etter, for å høre litt om hvordan det var å<br />
arbeide her i kirken på 50-tallet.<br />
Leigre kom i 1956 flyttende med sin<br />
daværende kone og to barn som var 3 og<br />
4 år, siden fikk de et tredje. De bodde i<br />
andre etasje over kirken og barna gikk<br />
etter hvert på skole i Albion street rett<br />
ved kirken.<br />
- Hvordan var området rundt kirken på<br />
den tiden? Jeg antar det har skjedd<br />
visse forandringer her siden da?<br />
Ja, det var jo helt annerledes, humrer<br />
Leigre. Kirken lå midt mellom tre puber,<br />
den ene er kanskje den samme som den<br />
som ligger på hjørnet her i dag? Jeg<br />
husker dessuten veldig godt ”smogen”<br />
som lå i området her. Når vi skulle ha<br />
gjester, hendte det at vi kunne høre folk<br />
snakke utenfor mens de lette etter<br />
kirken. De kunne ikke se den for bare<br />
smog! Han forteller at kirken den gangen<br />
lå nært til havnemiljøet og dockene,<br />
og at dette selvfølgelig satte sitt preg på<br />
hele området, og også på kirken og<br />
arbeidet som ble drevet der.<br />
Når folk som vi møtte på båtene spurte<br />
hvor langt det var til kirken, svarte vi at<br />
”du kan fortøye i kirketrappa”, sier han<br />
med et smil.<br />
Kan du si litt mer om hva jobben din<br />
besto i den gangen?<br />
24. mai ble Erling Leigre og Anna Lyngstad kirkelig velsignet i kirken vår.<br />
- Det dreide seg i stor grad om skipsbesøk,<br />
eller om å bistå og hjelpe sjømennene<br />
på forskjellig vis. De fikk blant<br />
annet ringe fra<br />
kirken, og de<br />
kom for å høre<br />
’’<br />
nytt og lese<br />
lokalaviser.<br />
Disse var<br />
Hvor langt det<br />
er til kirken?<br />
Du kan<br />
fortøye i<br />
gjerne urgamle,<br />
men det var<br />
jo nyheter for<br />
dem! Jeg gikk<br />
konstant med<br />
en kvitteringsblokk<br />
i lommen.<br />
De fleste<br />
sendte nok<br />
penger hjem<br />
via rederiene,<br />
men det<br />
kirketrappa!<br />
hendte ofte at de hadde behov for å<br />
sende litt ekstra penger hjem, til en bursdag,<br />
et bryllup eller av andre grunner. Vi<br />
tok i mot pengene og ordnet med å få<br />
sendt dem til Norge. Vi hadde stor tillit i<br />
miljøet. Jeg stilte også opp som tolk i<br />
mange sammenhenger, også i rettssaker<br />
hvor sjøfolk var involvert. Vi brukte<br />
dessuten en del tid på å kjøre dem rundt<br />
Foto: Britt Bagnold<br />
for å få ordnet med forskjellig, handle<br />
nødvendigheter og lignende.<br />
Leigre forteller at de pleide å ta<br />
med sjøfolkene på bussturer i<br />
London. De besøkte blant annet St.<br />
Paul’s Cathedral, dyrehagen og<br />
Madame Tussauds.<br />
- Jeg var så lei av Madame<br />
Tussauds til slutt, forteller Leigre<br />
lattermild. Jeg pleide å snike meg<br />
vekk og gå og se filmaviser et sted<br />
like ved mens de var inne på<br />
museet!<br />
Årsstatistikken for 1956 underbygger<br />
bildet Leigre gir. I 1956 ble det<br />
registrert 1093 skipsanløp i Port of<br />
London og kirken arrangerte dette året<br />
84 sightseeingturer med 3320 deltagere!<br />
Er det noe du tenker på som vanskelig<br />
med tiden her i London?<br />
- Ja, det var hardt for familien. Jeg jobbet<br />
veldig mye. Vi hadde ikke noen<br />
definert fritid. Det hendte jeg tok med<br />
10
arna på skipsbesøk. Det likte både de<br />
og sjøfolkene godt. Det var nok mange<br />
som savnet barn og familie hjemme i<br />
Norge og syntes at det var fint å ”låne”<br />
et barn en stakket stund.<br />
Er det noen episoder eller hendelser du<br />
kan huske som<br />
’’<br />
gjorde spesielt<br />
inntrykk på deg?<br />
Ja, det er flere det.<br />
Én episode som har<br />
brent seg fast, er et<br />
møte jeg hadde med<br />
en kaptein på en av<br />
Westfal-Larsenbåtene.<br />
Jeg var<br />
ombord på besøk, og<br />
det var sent på<br />
kvelden. Vi pratet og<br />
kapteinen fortalte at<br />
han så gjerne skulle<br />
gått til alters og feiret<br />
nattverd. Jeg tok ham<br />
med til kirken, og<br />
midnatt hadde han og<br />
jeg en nattverdsstund her i kirken. Det<br />
var en sterk opplevelse.<br />
Det var ikke bare sjøfolkene som satte<br />
sitt preg på kirken. Leigre forteller at det<br />
var mange au pair-jenter som brukte<br />
kirken flittig, og at de hadde besøk av<br />
mange kjente personer, som for eksempel<br />
journalist og TV-personligheten Rolf<br />
Kirkvaag og sangerinnen Åse Norman<br />
Løberg. Når han sitter slik og tenker<br />
tilbake, kommer Leigre også på en kveld<br />
hvor han møtte Herman Wildenvey som<br />
kom for lese dikt på kirken.<br />
Alt dette du forteller om, er ting som<br />
skjedde for lenge siden. Nå er du<br />
tilbake i London i en helt annen<br />
anledning. Hvordan har det vært å<br />
være her?<br />
Vi synes det har vært helt overveldende,<br />
sier de i munnen på hverandre.<br />
Anna og Erling<br />
traff hverandre<br />
på en bussreise<br />
til Lofoten for<br />
noen år siden.<br />
Han var enkemann<br />
og hun<br />
enke. Deretter<br />
fulgte en tid<br />
med brevveksling<br />
før de<br />
giftet seg borgerlig<br />
i 2009, og<br />
nå har de fått<br />
kirkelig velsignelse<br />
over<br />
ekteskapet sitt<br />
her i London.<br />
Jeg spør Anna<br />
hvordan det har vært å være med Erling<br />
til London, her som han har opplevd så<br />
mye?<br />
Kapteinen fortalte<br />
at han så gjerne<br />
skulle ha gått til<br />
alters. Jeg tok ham<br />
med til kirken, og<br />
midnatt hadde han<br />
og jeg en<br />
nattverdsstund her i<br />
kirken. Det var en<br />
sterk opplevelse.<br />
Jeg er ikke så opptatt av fortiden, svarer<br />
hun. Jeg er mest opptatt av her og nå, av<br />
de opplevelsene vi har sammen nå og de<br />
menneskene vi møter nå. Erling nikker<br />
bifallende fra siden. Det slår meg mens<br />
vi sitter der, at det nok er et ganske<br />
uvanlig svar fra en dame på 81? Så er<br />
det da heller ingenting vanlig ved dette<br />
paret. I løpet av de få dagene de tilbragte<br />
på kirka, rakk de å gjøre sterkt inntrykk,<br />
både med sin kjærlighetshistorie og<br />
Erling med sine fortellinger fra<br />
Sjømannskirkelivet på 50-tallet.<br />
I det vi skal bryte opp, sier Erling at han<br />
tror dette blir siste Londontur for dem,<br />
men, slenger han på, man skal aldri si<br />
aldri!<br />
■ Ragnhild Meland<br />
- Jeg gikk bort til ham og roste ham for<br />
kjærlighetsdiktet ”Sykkelstyret” som<br />
min lektor på gymnaset hadde fått meg<br />
til å lese. Wildenvey sa at ”jo, det var et<br />
godt dikt, men at det nok var Nordahl<br />
Griegs fortjeneste.<br />
- Jeg husker også godt minnegudstjenesten<br />
vi hadde for Kong Haakon i 1957.<br />
Jeg hadde også gleden av å møte kronprins<br />
Olav ved flere anledninger,<br />
forteller Leigre.<br />
Fikk du hilst på ham personlig?<br />
Åh, ja, mange ganger. Han hilste på alle<br />
han!<br />
Miljø på leseværelset på 1950-tallet<br />
Foto: Kirkens arkiv<br />
11
Etter henholdsvis to og ett år i London, sier<br />
En viktig del av jobben min har vært å<br />
ha vakt på leseværelset og ta imot folk<br />
som kommer innom. Igjen og igjen blir<br />
jeg minnet om at ingen er bare det<br />
du ser. Derfor er det alltid<br />
like spennende når<br />
det kommer<br />
noen<br />
Jeg er stolt og glad over å<br />
arbeide i Sjømannskirken og jeg<br />
har kost meg dette året i<br />
London sammen med dere.<br />
I starten syntes jeg det var like koselig<br />
hver gang jeg kunne si ”takk for sist” til<br />
noen som kom til kirka. Etter hvert har<br />
det blitt mange kjente fjes, og jeg gleder<br />
meg fremdeles over å kunne si ”takk<br />
for sist” til dere. De fineste stundene<br />
har vært stille søndagsettermiddager<br />
etter kirkekaffen når man har tid til<br />
å prate med de som vil sitte igjen,<br />
og ville lørdagsformiddager med<br />
kirka full av lørdagsskole- og<br />
byggeklossbarn. Jeg er<br />
takknemlig og ydmyk over å ha<br />
få tatt del i livet til så mange<br />
mennesker, både i sorg og<br />
glede, høytid og hverdag.<br />
ukjente<br />
inn i<br />
kirka.<br />
Som kommende<br />
norsklærer<br />
koster jeg på<br />
meg å avslutte<br />
med et sitat av<br />
forfatter og sambygding<br />
Olav<br />
Duun som jeg<br />
synes oppsumerer<br />
det viktigste jeg har<br />
med meg fra dette<br />
året.<br />
■ Agnes Sofie Gjeset<br />
«.»<br />
’’ ting i kring det.<br />
Gode kolleger: Randi Dogra og Agnes Sofie på 17.mai<br />
Foto: Rune Bakken<br />
Mennesket er<br />
større enn alle<br />
Det er gåta i<br />
verda,<br />
- lat det vera slik<br />
Olav Duun<br />
Det har vært mye praktisk<br />
arbeid, oppvask, baking,<br />
bæring og sjauing.<br />
Ukjent antall poteter er<br />
skrelt og litervis med<br />
vaffelrøre produsert.<br />
Det kommer til å ta<br />
tid før jeg klarer å<br />
venne meg av med å bake til<br />
100 i slengen. De store arrangementene<br />
som basaren og 17. mai kommer<br />
jeg til å huske lenge. Godt arbeidsfellesskap<br />
med stab og frivillige, og<br />
mange glade folk i kirka, gjør det hele<br />
verdt lange arbeidsdager i forkant. De<br />
siste månedene har jeg fått mer ansvar<br />
og flere oppgaver, og jeg har lært utrolig<br />
mye. Tusen takk til alle dere som har<br />
hjulpet til, uten dere hadde det ikke gått<br />
så bra. Jeg er imponert over innsatsvilje<br />
og arbeidsglede, det smitter over, selv på<br />
slitne ettåringer.<br />
London liv: Picnic og Proms in Hyde Park<br />
Foto: Rune Bakken<br />
12
Helga Victoria og Agnes Sofie farvel<br />
Gleder du deg til å reise hjem?<br />
Kommer du ikke til å savne<br />
London? Hva skal du gjøre til<br />
høsten? Det er spørsmål jeg har<br />
fått mange ganger de siste seks<br />
månedene.<br />
Det er rart med det, man begynner å forberede<br />
seg på å reise hjem ganske lenge<br />
før man faktisk drar, og det var jeg ikke<br />
klar for i januar i fjor. Derfor ble jeg ett<br />
år til, og utsatte hjemreisen med et helt<br />
år. Oppbrudd er som regel alltid preget<br />
av både glede og frykt, og det kan ofte<br />
virke tryggest å bli der man er. Men det<br />
er en tid for alt, og nå er det på tide å<br />
komme seg hjem til Norge igjen.<br />
Disse to årene har<br />
vært to ekstraordinære<br />
år. Jeg<br />
har opplevd mye<br />
spennende på<br />
kort tid, og jeg<br />
har møtt<br />
mange<br />
forskjellige<br />
mennesker<br />
som er<br />
flotte på<br />
hver<br />
sin<br />
måte.<br />
I<br />
Foto: Rune Bakken<br />
min jobb<br />
har jeg møtt folk<br />
i alle aldre, fra de helt<br />
nyfødte til de som ikke hadde<br />
lenge igjen å leve. Jeg har møtt utallige<br />
sjøfolk, og fått innblikk i et miljø som i<br />
disse likestillingstider er veldig mannsdominert.<br />
For noen går det lange<br />
tider mellom hver gang de<br />
ser kvinner, og jeg<br />
husker spesielt<br />
godt<br />
en gang da<br />
4-5 filippinere<br />
stod<br />
utenfor døra<br />
og lurte på<br />
hvem i all verden<br />
denne unge<br />
jenta som snakka<br />
med de norske<br />
offiserene var. Vi<br />
fikk oss en god latter<br />
da han ene ble<br />
dyttet fram i døråpningen<br />
av kameratene<br />
sine. Det var også greit<br />
å være jente da de to<br />
juletrærne til kirka skulle<br />
på taket av kirkas gamle<br />
minibuss. Mens jeg satt i<br />
messa og drakk kaffe tok<br />
gutta på Lysblink seg av<br />
juletrærne, og festa dem godt<br />
fast på taket. Jeg fikk beskjed<br />
om å kjøre saktere enn vanlig for<br />
at de ikke skulle løsne. Det var<br />
ikke noe problem, denne dagen var det<br />
trafikkork. Jeg<br />
brukte 6 timer på<br />
veien fra Chatham<br />
til kirka, en tur<br />
som vanligvis<br />
tar 45 minutter.<br />
Det er mye å<br />
savne med<br />
London og<br />
kirka her.<br />
Miljøet,<br />
menneskene<br />
og de gode samtalene,<br />
kaker og god mat,<br />
søndagsklemmer, gode smil og<br />
herlig latter. Alle Londons flotte parker,<br />
Greenwich, Piccadilly, Borough Market<br />
og Covent Garden. Lista kunne blitt<br />
enda lengre. I en jobb som til tider er<br />
utrolig intens og hektisk, har det vært en<br />
god redning å dra ut i London og andre<br />
steder i England hvor man ikke kjenner<br />
noen.<br />
Jeg teller ikke måneder lenger, men<br />
uker, snart dager. Framtiden er<br />
fylt av Oslo-tanker, og fortiden<br />
av London. Jeg har enda noen<br />
gode ting igjen å glede meg til.<br />
Opera på Glyndebourne,<br />
Royal Ascot og roadtrip i<br />
Sør-England. Tjenesten min<br />
er heller ikke over helt<br />
enda. Jeg skal fremdeles<br />
besøke noen flere sjøfolk,<br />
møte flere nye<br />
mennesker på kirken<br />
og leke med barna på<br />
småbarnstreffet. Men<br />
om kort tid pakker<br />
jeg alle sakene<br />
mine sammen, og<br />
setter meg på<br />
flyet til Norge<br />
uten returbillett.<br />
Takk for<br />
nå, og på<br />
gjensyn!<br />
(Helga dro<br />
tilbake til<br />
Norge i slutten<br />
av juni,<br />
red.anm.)<br />
På kirken: Nasjonaldagsfest<br />
Foto: Paul Kristian Steiro<br />
■ Helga Victoria Aas Nilsen<br />
På båt: Skipsbesøk Foto: Helga Victoria Aas Nilsen<br />
13
▲<br />
ROALD KVERNDAL 90 ÅR<br />
Æres den som æres bør<br />
Internasjonal sjømannsmisjons<br />
ubestridte historiker, Roald<br />
Kverndal, fyller 90 år 8.juli.<br />
Ingen alder for en som har<br />
sterke røtter i Sjømannskirken i<br />
London.<br />
Når jeg skriver “ubestridte”, er det fordi<br />
Roald er den første og eneste som har<br />
tatt doktorgraden på dette feltet. I 1984<br />
forsvarte han avhandlingen sin Seamen’s<br />
Missions: Their Origin and Early<br />
Growth ved Universitetet i Oslo og fikk<br />
sin Dr. theol-grad. I tillegg ble han rost<br />
for betydningen han har hatt for økumenikk<br />
og misjonshistorie generelt.<br />
Selv om Roald Kverndal nå bor i Seattle<br />
på Vestkysten av USA, er han født av<br />
norske foreldre i Bromley, Kent.<br />
Foreldrene hans var Olaf og Valgjerd<br />
(Valli) Kverndal som i likhet med andre<br />
av Kverndalslekten, emigrerte fra<br />
Tvedestrand til London og ble pionerer i<br />
norsk menighetsliv og kultur i den voksende<br />
metropolen, London. Roald husker<br />
godt hvordan han gikk på såre barneføtter<br />
til den første norske sjømannskirken<br />
ved Surrey Docks, forløperen til den<br />
monumentale kirken som i 1927 ble<br />
åpnet i Rotherhithe på det som i dag<br />
heter St.Olav’s Square. I London traff<br />
han sin utkårede Ruth, datteren til<br />
Johnny Ursin, den viktige sjømannspresten<br />
som gjorde slik en betydelig<br />
innsats i London under 2. verdenskrig.<br />
Roald hadde opprinnelig ingen planer<br />
om å bli prest. Han begynte i skipsforsikring<br />
i likhet med broren John og fetteren<br />
Ole-Sig Kverndal. Kanskje ventet<br />
det en karriære innen shipping i Norge?<br />
Det skulle bli annerledes. For Roald<br />
Kverndal gikk veien til Oslo og teologisk<br />
embetseksamen. Dette skulle bli<br />
opptakten til en lang og variert tjeneste<br />
som sjømannsprest i flere land. Til grunn<br />
lå intet mindre enn en kongstanke,<br />
besjelet av bevisstheten om at Jesus<br />
Kristus var den første sjømannspresten.<br />
Han kalte fiskere til sine disipler og<br />
Jesus ble formann i verdens første misjonsforening.<br />
Roald ble sjømannsprest i<br />
Melbourne, Le Havre og Philadelphia,<br />
og på vegne av Sjømannsmisjonens hovedkontor<br />
i Bergen gjorde han en innsats<br />
på de maritime skoler og utgav blant<br />
annet boken “Sjømannsetikk”.<br />
Trefoldighetskirken i Brooklyn og Den<br />
norske Minnekirken i Chicago kalte også<br />
på Kverndal. Men hans forankring var<br />
og ble misjon blant sjøfolk. Han slo<br />
mange slag for “Broderkretsen på havet”<br />
og Bethel-flagget. Når han engasjerte<br />
seg så sterkt internasjonalt, og blant<br />
annet ble Executive Secretary for the<br />
International Council of Seamen’s<br />
Agencies, har det sin rot i den samme<br />
kongstanken som går tilbake til Jesus<br />
Kristus selv. Jesus gav disiplene sine et<br />
imperativ, en misjonsbefaling: “Gå ut i<br />
all verden og gjør alle folkeslag til mine<br />
disipler”. I dette imperativet var alle sjøfolk<br />
regnet med. Vi må inkludere dem på<br />
tvers av etnisitet og konfesjoner, sa<br />
Roald Kverndal, vel dokumentert i<br />
boken hans The Way of the Sea. The<br />
changing shape of mission in the seafaring<br />
world.<br />
Kverndal har et mangfoldig forfatterskap<br />
bak seg. I disse dager arbeider han med<br />
en bok om pioneren båtsmann George<br />
Charles Smith som bygde om et<br />
utrangert krigsskip og innviet det til en<br />
flytende sjømannskirke på Themsen.<br />
Han leide også den nedlagte dansknorske<br />
kirken på Wellclose Square i<br />
Wapping til sjømannskirke i 1824. En<br />
biografi om Roald, I det fjerne og på<br />
havet, er under planlegging. Den vil<br />
langt på vei fortelle om Kverndals spennende<br />
og aktive liv. I farvannet rundt<br />
Mercer Island ved Seattle, viser han i<br />
dag friske takter og tar dobbelsats i<br />
robåten sin. Slikt lover godt for 90-årsjubilanten.<br />
Vi gratulerer Roald Kverndal<br />
hjertelig med dagen.<br />
■ Dagfinn Kvale<br />
Sjømannsprest/stasjonsbestyrer i London<br />
1975-1988<br />
14
▲FOLK: 17.MAIKOMITÉENS LEDER KYRRE HAUGEN<br />
17. mai-sjefen<br />
Om lag 2000 mennesker feiret<br />
Norges Nasjonaldag på tradisjonelt<br />
vis i Southwark park. Ny<br />
av året var lederen av 17.<br />
maikomitéen, Kyrre Haugen<br />
(41). Han hadde lagt ned<br />
mange dugnadstimer forut for<br />
årets feiring.<br />
Fra Skien til London<br />
Kyrre Haugen har bodd 11 år i London.<br />
Han er oppvokst i Skien, og det var her<br />
han hadde sin base før han som tredveåring<br />
brøt opp og flyttet til London.<br />
Rørleggeryrket ble byttet ut med<br />
studielitteratur, og etter hvert en bachelor<br />
i business fra University of<br />
Westminister.<br />
– Jeg hadde behov for forandring, og<br />
ville skifte beite, forklarer han. London<br />
var et naturlig valg på grunn av språket<br />
og at det er kort vei hjem til Norge.<br />
Gründer<br />
- Det var ikke bare, bare å være ferdigutdannet<br />
som 33-åring og skulle søke jobb<br />
her i London. Min yrkeserfaring fra rørleggeryrket<br />
var det ingen som var interessert<br />
i, sier han. Kyrre Haugen startet<br />
etter hvert firmaet ProPlan International<br />
Ltd og driver i dag med stor suksess<br />
innen salg av forskjellige produkter,<br />
blant annet utstyr til olje- og gassindustrien,<br />
filtreringssystemer, komponenter<br />
til titanproduksjon og verneklær og<br />
sikkerhetsutstyr til industrien, for å<br />
nevne noe.<br />
Klar til innsats<br />
Kyrre Haugen har tid til mer enn jobb,<br />
selv om det blir lange dager, og da han<br />
ble spurt om å være leder av 17.<br />
maikomitéen <strong>2011</strong>, var han rask med å<br />
svare ja.<br />
- Hvorfor ville du ta på deg et slikt verv?<br />
- Jeg har erfaring fra frivillig arbeid og<br />
foreningsliv. Jeg var blant annet leder i<br />
Skien Ishockeyklubb i mange år, og jeg<br />
var med å starte Young Professionals (en<br />
undergruppe av NBCC for unge yrkesaktive,<br />
journ. anm.), tidlig på 2000-tallet<br />
her i London. Jeg har ikke tidligere<br />
brukt så mye tid på det norske miljøet i<br />
London, men kjente at jeg nå var klar for<br />
å yte en ekstra innsats nettopp for denne<br />
gruppen. Da er det å være leder for 17.<br />
Kyrre Haugen foran musikkpaviljongen i Southwark Park<br />
maikomitéen en veldig fin<br />
oppgave, og jeg takket<br />
med glede ja til vervet,<br />
smiler han.<br />
Ny hobby<br />
Kyrre forteller at det å<br />
være leder for komitéen<br />
har vært hans ”hobby”<br />
dette året. - Det har vært<br />
ganske mye arbeid, men<br />
veldig givende, smiler han.<br />
Komitéen består av 17<br />
medlemmer som representerer<br />
ulike norsktilknyttede<br />
organisasjoner og bedrifter.<br />
Dette er rett og slett et<br />
godt gammeldags norsk<br />
dugnadsprosjekt! Jeg synes det er ganske<br />
unikt. Jeg har truffet mange interessante<br />
og hyggelige mennesker underveis. Vi i<br />
komitéen setter også veldig stor pris på<br />
samarbeidet med kirken. Haugen<br />
forteller at årets innsats ikke var<br />
avskrekkende, men at det tvert imot har<br />
gitt mersmak. Han har allerede påtatt seg<br />
å være leder for ett år til.<br />
Unik feiring<br />
- Hvorfor er det, slik du ser det, viktig å<br />
arrangere norsk 17. maifeiring i<br />
London?<br />
- 17. mai er den største norske dagen,<br />
enten du befinner deg i Norge eller i<br />
utlandet. Kyrre forteller at for ham, representerer<br />
17. mai en positiv nasjonalitet.<br />
– Det er en inkluderende dag, det er en<br />
dag for alle. Han trekker frem det<br />
Sigbjørn Johnsen sa i sin tale om at<br />
’’<br />
Det er jo veldig<br />
motiverende for fortsatt<br />
innsats at to<br />
tusen mennesker<br />
ingen andre land har<br />
en tilsvarende feiring,<br />
og at det er helt unikt<br />
at dette er en stor, fredelig<br />
folkefest, uten<br />
militærparader.<br />
Haugen er godt<br />
fornøyd med gjennomføringen<br />
av årets<br />
feiring, men er samtidig<br />
nøye med å<br />
understreke at dette<br />
verken er lederen av<br />
komitéen eller<br />
komitéens dag. Han<br />
er opptatt av å få<br />
frem at det er alles<br />
dag, og ønsker derfor også å invitere alle<br />
til å komme med innspill til feiringen<br />
neste år.<br />
stilte opp på en<br />
hverdag for å delta i<br />
17. maifeiringen!<br />
■ Ragnhild Meland<br />
Foto: Ragnhild Meland<br />
Velkomsttale i Southwark Park 17.mai<br />
Foto: Rune Bakken<br />
15
▲GAMLEPRESTEN PÅ LONDONBESØK<br />
“Du tar ikke skade av et gudsord!”<br />
Dagfinn Kvale har hatt mye av<br />
sitt yrkesaktive liv i<br />
Sjømannskirkens tjeneste i<br />
utlandet. <strong>Månedsbladet</strong> møtte<br />
Londonkirkens gamle<br />
sjømannsprest i London i juni.<br />
Dagfinn og fru Edith var bestyrerpar<br />
i London fra 1975-1988.<br />
Hva var førsteinntrykket da du kom til<br />
London fra San Francisco?<br />
Det var svært spennende å komme til en<br />
metropol som London. Jeg var glad for å<br />
ha fått jobben og hadde gledet<br />
meg til å komme til en kirke<br />
med en slik rik og spennende<br />
historie som Sjømannskirken i<br />
London. Jeg følte virkelig at<br />
jeg var kommet midt i<br />
smørøyet. Starten på tjenesten<br />
ble spesiell: Jeg ble innsatt av<br />
Oslobiskopen Kaare Støylen,<br />
Londonkirkens gamle kapellan.<br />
Hva preget sjømannskirken i<br />
London da dere kom hit?<br />
’’<br />
Jeg merket meg da jeg kom hit<br />
første gang at det sto “Norsk<br />
kirke” hugget i stein over<br />
døren, ikke “Norsk sjømannskirke”.<br />
Det er ikke det<br />
at sjøfolkene ikke var viktige for oss,<br />
men ting var i rask endring når det gjaldt<br />
havnen. Mesteparten av skipstrafikken<br />
var nå i ytre delen av Themsen. Det var<br />
nesten ingen skip igjen i indre havn,<br />
etter at dokkene i Rotherhithe var nedlagt<br />
noen år tidligere. Denne tiden skiftet<br />
vi vårt offisielle navn til “Norwegian<br />
Church and Seamen´s Mission”. Vi var<br />
en norsk kirke som drev en sjømannsmisjon.<br />
Det ble viktigere og viktigere å<br />
bli en kirke for alle nordmenn i London<br />
- sjøfolk og andre. Vi begynte på nye<br />
måter å eksperimentere med å bygge opp<br />
menigheten. Vi hadde flotte fester på<br />
kirken for sjøfolkene, hvor vi hentet og<br />
brakte dem hit. Men det var færre enn<br />
det hadde vært før. Det var ikke lengre<br />
masse skip i nabolaget.<br />
Så du merket endringene fra norsk<br />
shippings glanstid?<br />
Londonkirkens glanstid var nok<br />
krigsårene, da huset var stappfullt til alle<br />
tider, og kirken var generalsekretariat for<br />
sjømannskirkene i den frie verden. Nå<br />
måtte vi finne på nye aktiviteter. Vi<br />
startet blant annet opp det vi kalte for<br />
“Kirkeskolen” som nå har fått navnet<br />
“Lørdagsskolen”. Vi startet i det hele tatt<br />
aktiviteter over et bredere felt.<br />
Sjøfolk er en<br />
edruelig, skvær<br />
og ærlig gruppe, med<br />
godt humør<br />
og friske<br />
karakteristikker<br />
av kirke og<br />
kristendom.<br />
De var veldig åpne,<br />
og det var lett å<br />
komme<br />
i prat med folk.<br />
På denne tiden reduserte pundkursen seg<br />
fra 20 kroner til rundt 13 kroner, og det<br />
ble svært billig for nordmenn å reise<br />
som turister til London. Flere og flere<br />
kom. Særlig på sommeren kom det massevis<br />
av reisende, mange med buss hele<br />
veien fra Norge. Jeg husker en kveld<br />
etter en fest at vi måtte bestille 25 drosjer<br />
for å frakte turister tilbake til hotellet<br />
på kvelden. Jeg husker en annen gang vi<br />
hadde St. Hansfest. Vi hadde 4<br />
hornorkestre som vi plasserte inn i programmet,<br />
inne og ute. Da det femte<br />
korpset kom uanmeldt og ville spille,<br />
måtte vi melde pass. De ble meget snurt<br />
da de ikke slapp til!<br />
Vi utvidet kirkens radius, uten<br />
forkleinelse for det gamle arbeidet blant<br />
sjøfolkene. Vi kunne også glede oss over<br />
at flere kom til gudstjenste. Det var en<br />
tid med vekst på mange områder. Flere<br />
sa at “Norge og England er samme landet”,<br />
og stadig nye landsmenn fant veien<br />
til oss.<br />
Hvordan var det å komme som familie<br />
til London?<br />
Vi bodde flott i bestyrerboligen i<br />
Blackheath, og hadde det som plommen<br />
i egget. Edith og jeg gledet oss over tjenesten<br />
her i byen. Alle våre fire døtre fikk<br />
sin skolegang og universitetsutdannelse i<br />
England. Alle har hatt glede av god<br />
utdanning, og alle har siden funnet sine<br />
ektefeller i utlandet. Hele familien vår<br />
bor nå i utlandet, i England og i USA,<br />
men vi møtes fortsatt i Norge, hele familien.<br />
Det er kjekt når barnebarna ønsker<br />
å dra til Norge på språkskole om sommeren.<br />
Du gjorde også tjeneste utenfor London<br />
da du var her. Hvor dro du?<br />
Det var spennende å dekke også andre<br />
deler av landet. Jeg hadde regelmessige<br />
gudstjenester i Swansea, Cardiff,<br />
Newcastle og Edinburgh, og jeg var med<br />
på noen student- samlinger med ANSA<br />
(Association of Norwegian Students<br />
Abroad) blant annet i Glasgow og Hull.<br />
Det var mange gode opplevelser!<br />
Hvordan opplevde du tjenesten som sjømannsprest,<br />
og da tenker jeg spesielt på<br />
tjenesten blant sjøens folk?<br />
Da jeg var i San Francisco var norsk<br />
shipping på en topp. Da jeg kom hit til<br />
London, var nedgangen begynt. Sjøfolk<br />
er en imponerende gruppe mennesker.<br />
Jeg hadde jo hørt historier om sjøfolk på<br />
fylla som skeiet ut før jeg begynte i<br />
Sjømannskirken, men jeg opplevde det<br />
aldri slik selv. Sjøfolk er en edruelig,<br />
skvær og ærlig gruppe, med godt humør<br />
og friske karakteristikker av kirke og<br />
kristendom. De var veldig åpne, og det<br />
var lett å komme i prat med folk. De sa<br />
klart fra når de mente noe. En gang i<br />
blant var det noen yngre sjøfolk som<br />
klaget over andakten når de var på fest<br />
på kjerka. Da var det alltid en erfaren<br />
sjømannskollega som sa klart fra: “Du<br />
tar ikke skade av å høre et Gudsord.” Så<br />
var den diskusjonen over.<br />
18
Dagfinn Kvale utenfor Sjømannskirken en junidag.<br />
Foto: Torbjørn Holt<br />
Hva har vært brennpunktet i tjenesten<br />
din alle disse<br />
’’<br />
årene?<br />
I bunnen ligger<br />
nok en kallsbevissthet<br />
som alle<br />
prester har. Jeg har<br />
forsøkt å benytte<br />
anledningen til å<br />
formidle et ord fra<br />
Gud når det var en<br />
åpning for det. Det<br />
har vært rikt å<br />
være i det gode Ords tjeneste. Vi må<br />
aldri miste det perspektivet.<br />
Sjømannskirken må aldri bli bare sightseeingturer<br />
og fotballkamper, på en slik<br />
måte at vi mister hovedmålet av syne. Vi<br />
kalles til å være medmennesker, uten å<br />
forsømme tjenesten for evangeliet.<br />
Skøyteløperen Fred Anton Maier sa i en<br />
sammenheng at<br />
Den største lykken<br />
i livet er ikke å være<br />
norsk, men å være<br />
medmenneske<br />
i et<br />
verdenssamfunn.<br />
Sjømannskirken<br />
kan gjøre<br />
alt det Velferden<br />
(for<br />
Handelsflåten)<br />
kan gjøre, men<br />
Velferden kan<br />
ikke gjøre det<br />
Kirken gjør.<br />
Sjømannskirken<br />
har klart å være<br />
på bølgelengde med<br />
tiden, og fange opp tidens signaler. Det<br />
har vært en stor rikdom. Vi har alltid<br />
prøvd å være en kirke midt i tiden, men<br />
kanskje ikke mindre nå med alt arbeidet<br />
vårt med ulykker og katastrofer. Det har<br />
styrket Sjømannskirken å være tett på<br />
folk når kriser og katastrofer rammer.<br />
Du har levd mye av ditt yrkesaktive liv<br />
utenlands, og har ikke bodd fast i<br />
Norge på mange år. Hvordan ser Norge<br />
ut utenfra?<br />
Noen sa en gang at “Norge er større enn<br />
noen vet av”. Jeg har aldri følt meg<br />
ensom som nordmann i utlandet. Jeg har<br />
alltid hatt nær og god kontakt med andre<br />
nordmenn i utlandet, og noen av de<br />
beste vennene våre i Norge, er nordmenn<br />
vi møtte ute. Jeg føler slektskapet på en<br />
spesiell måte med de nordmenn som jeg<br />
kom i berøring med gjennom presteårene<br />
ute. Norsk kirke i utlandet er grenseløs.<br />
Det er en helhetlig tjeneste å stå i. Den<br />
største lykken i livet er ikke å være<br />
norsk, men å være medmenneske i et<br />
verdenssamfunn.<br />
■ Torbjørn Holt<br />
19
▲<br />
AGNES SOFIES VITSESPALTE<br />
▲<br />
ROALDS SPALTE<br />
Godt voksne<br />
Han var 75 år, følte seg ikke helt bra<br />
og sa til legen:<br />
- Tror du jeg bør begynne med<br />
helsekost?<br />
- Nei, jeg vil heller anbefale konserveringsmiddel.<br />
En mann på byens eldrehjem ble intervjuet<br />
av en ung journalist på 100-årsdagen.<br />
– Og hva foretrekker De som 100-<br />
åring i dag? Kvinner eller vin?, spurte<br />
journalisten.<br />
– Å, unge mann, det kommer helt an<br />
på årgangen.<br />
Utlendinger<br />
En utlending som nylig var flyttet til<br />
Norge besøkte dyrebutikken og spurte<br />
om de kunne skaffe en lavinehund.<br />
Ekspeditøren svarte at det ikke var noe<br />
problem, og bestilte straks en St.<br />
Bernardshund som skulle plukkes opp<br />
i butikken 1 uke senere.<br />
Da utlendingen kommer tilbake til<br />
butikken for å hente hunden etter en<br />
uke ble han helt skrekkslagen, og<br />
roper til butikkeieren:<br />
- Det der er ikke en lavinehund !<br />
Butikkeieren forsikrer om at St<br />
Bernard definitivt er en lavinehund.<br />
Utlendingen svarer da:<br />
- Det der er en STOR UTEHUND -<br />
jeg ville ha en LAV-INNE-HUND.<br />
En franskmann, en svenske og en<br />
amerikaner satt og pratet om hvilken<br />
biler de pleide å bruke. - I byen bruker<br />
jeg Renault, erklærte franskmannen.<br />
Når jeg skal på landtur bruker jeg<br />
Citroen, og når jeg reiser til utlandet<br />
bruker jeg en Peugeot.<br />
- Jeg foretrekker en liten elektrisk bil<br />
inne i byen, repliserte svensken, og<br />
når jeg skal ut av byen holder jeg med<br />
til Saab. Hvis jeg drar en tur til kontinentet,<br />
bruker jeg helst en Volvo.<br />
- Tja, sa amerikaneren. Jeg foretrekker<br />
trikk og buss i byen, og når jeg skal en<br />
tur på landet tar jeg Chrysler og<br />
innenlands hender det også jeg flyr.<br />
- Men når du reiser til utlandet da?<br />
spurte franskmannen nysgjerrig.<br />
- Jeg drar ikke utenlands. Amerika er<br />
stort og har alt.<br />
- Men sett nå at du virkelig fikk lyst på<br />
en ordentlig utenlandstur, drev<br />
svensken på.<br />
- Tja, da måtte jeg vel bruke tanks, sa<br />
amerikaneren.<br />
”Årets vits” på humoristen.no<br />
Bankmann og far<br />
Halldor Fosså er en kjent person<br />
i vår menighet, da han og hans<br />
to døtre er trofaste<br />
kirkegjengere.<br />
For oss i menigheten er det så godt å se<br />
at hans to barn får tidlig tilgang til kristendommen<br />
og det norske språk. Pikene<br />
snakker faktisk flytende norsk, noe som<br />
faktisk skyldes Halldor, hans familie og<br />
vår kirke.<br />
Halldor er en ekte Oslogutt, født og oppvokst<br />
der, i et godt kristent hjem. Hans<br />
far er norsk, hans mor er tysk. Fra barnsben<br />
av lærte Halldor å snakke tysk, et<br />
språk han snakker flytende.<br />
Etter vanlig folkeskole, begynte han på<br />
Berg videregående skole, på den internasjonale<br />
linjen (IB), hvor han studerte<br />
et vidt spekter av fag, noe i likhet med<br />
Baccalaureate i Frankrike. Etter endt<br />
studium der, dro han i 1989 til London<br />
for å studere Software Engineering ved<br />
Imperial College. Han var der i fire år,<br />
tok en mastergrad og fikk tittelen sivilingeniør.<br />
Etter endt studium i London, reiste<br />
Halldor til Karlsruhe i Tyskland for å ta<br />
en doktorgrad. Men kjærligheten til en<br />
engelsk dame dro ham tilbake til<br />
London igjen. Kort tid etter at han var<br />
tilbake, giftet de seg, og det var også her<br />
han fullførte sin doktorgrad.<br />
For tiden jobber han i Royal Bank of<br />
Scotland, hvor han har vært ansatt som<br />
systemarkitekt de siste fem årene. Her<br />
jobber han med å designe datasystemer<br />
for verdipapirhandel.<br />
I fritiden tilbringer han mye av sin tid<br />
sammen med sine døtre. Han synger<br />
også i et sangkor som ved flere anledninger<br />
har sunget i St. Martin in the<br />
Fields, og andre kirker.<br />
Halldor er også en ivrig syklist. Han har<br />
blant annet syklet fra London til Paris<br />
tre ganger. For øyeblikket trener han til<br />
Triatlon – sykling, løping og svømming.<br />
I kirken vår er han lørdagsskolelærer.<br />
Han underviser både voksne og barn i<br />
norsk språk og kultur.<br />
Foto: Roald F. Pettersen<br />
Når en spør Halldor hva kirken betyr for<br />
ham, sier han at dette er en kirke hvor<br />
man finner tilhørighet, forankring og<br />
verdifullt fellesskap. Det minner ham<br />
om hans kirke i Oslo i barndommen, den<br />
tyske kirken, som var både et gudshus<br />
og et kulturelt møtested.<br />
Vi for vår del, synes det er veldig godt å<br />
ha en så god og hjelpsom person i vår<br />
menighet.<br />
■ Roald F. Pettersen<br />
er en fast bidragsyter til<br />
<strong>Månedsbladet</strong><br />
20
ADVERT 1/2 PAGE<br />
CITY MOVING<br />
Dentistry<br />
at its best! !<br />
The Swedish Clinic<br />
Mr. C. Andreasson<br />
All levels of dentistry provided, including:<br />
• Restorative & Preventive Dentistry<br />
• Teeth Whitening<br />
• Hygienist<br />
• Crowns • Bridgework<br />
• Implants • Teeth in an Hour<br />
• Veneers (for that Film Star Smile)<br />
Corporate Dentistry Plans Available<br />
Nervous Patients Welcome • IV Sedation if preferred<br />
Adults & Children Welcome • Disabled Facilities Available<br />
020 7436 3363<br />
2 Harley Street, Cavendish Square, London, W1G 9PA
IF WE’RE NOT<br />
GOING THERE,<br />
IT’S PROBABLY<br />
NOT IN<br />
SCANDINAVIA<br />
NO ONE FLIES TO MORE CITIES<br />
IN SCANDINAVIA<br />
To Scandinavia with SAS<br />
Most departures from London<br />
Most flights within Scandinavia<br />
Only primary airports<br />
Europe’s most punctual airline *<br />
flysas.co.uk<br />
*Source: Flightstats.com 2009 and 2010
KIRKEKALENDER<br />
JULI<br />
Søndag 03 kl 11.00 Høymesse<br />
Søndag 10 kl 11.00 Høymesse<br />
Minikonsert med Tristan under kirkekaffen<br />
Søndag 17 kl 11.00 Høymesse<br />
Søndag 24 kl 11.00 Høymesse<br />
Søndag 31 kl 11.00 Høymesse<br />
AUGUST<br />
Søndag 07 kl 11.00 Høymesse<br />
Søndag 14 kl 11.00 Høymesse<br />
Søndag 21 kl 11.00 Høymesse<br />
Søndag 28 kl 11.00 Høymesse<br />
SEPTEMBER<br />
Torsdag 01 kl 12.00 Kvinneforening<br />
kl 18.00 Kveldsmat<br />
Fredag 02 kl 11.00 Småbarnstreff<br />
Visning av Norge-Island på storskjerm<br />
Lørdag 03 kl 10.00 Lørdagsskole/byggekloss<br />
Søndag 04 kl 11.00 Høymesse. Søndagsskole<br />
Torsdag 08 kl 18.00 Kveldsmat<br />
kl 19.00 Konsert med Gareth Owen<br />
Fredag 09 kl 11.00 Småbarnstreff<br />
Søndag 11 kl 11.00 Høymesse. Søndagsskole<br />
Onsdag 14 kl 20.00 Onsdagsklubb<br />
Torsdag 15 kl 12.00 Kvinneforening<br />
kl 18.00 Kveldsmat<br />
Fredag 16 kl 11.00 Småbarnstreff<br />
Lørdag 17 kl 10.00 Lørdagsskole/byggekloss<br />
Søndag 18 kl 11.00 Familiegudstjeneste. M-dag.<br />
Torsdag 22 kl 18.00 Kveldsmat<br />
Lørdag 24-25 Menighetstur til Wycliff Centre<br />
Søndag 25 kl 11.00 Høymesse<br />
Onsdag 28 kl 20.00 Onsdagsklubb<br />
Torsdag 29 kl 12.00 Krigsseiler- og seniorlunsj. Påmelding<br />
kl 18.00 Kveldsmat<br />
Fredag 30 kl 11.00 Småbarnstreff<br />
OKTOBER<br />
Lørdag 01 kl 10.00 Lørdagsskole/Byggekloss<br />
Søndag 02 kl 11.00 Høymesse, Mikkelsmesse. Søndagsskole<br />
Onsdag 05 Hjertevarmeaksjonen <strong>2011</strong><br />
Torsdag 06 kl 12.00 Kvinneforening<br />
kl 18.00 Kveldsmat<br />
kl 19.00 Elias Blix kveld m/Anders Aschim<br />
Fredag 07 kl 11.00 Småbarnstreff<br />
Lørdag 08 Sjømannskirken på Scandinavia Show<br />
Søndag 09 kl 11.00 Høymesse med Elias Blix markering.<br />
Søndagsskole<br />
Sjømannskirken på Scandinavia Show<br />
Tirsdag 11 Norge-Kypros på storskjerm<br />
Onsdag 12 kl 20.00 Onsdagsklubb<br />
Torsdag 13 kl 18.00 Kveldsmat<br />
Fredag 14 kl 11.00 Småbarnstref<br />
Lørdag 15 kl 10.00 Lørdagsskole/Byggekloss<br />
Søndag 16 kl 11.00 Familiegudstjeneste med høsttakkefest<br />
Torsdag 20 kl 12.00 Kvinneforening<br />
kl 18.00 Kveldsmat<br />
kl 19.00 Foredrag ved biskop Finn Wagle<br />
Fredag 21 kl 11.00 Småbarnstreff<br />
Konsert m/Southwark Symphony Orchestra<br />
Søndag 23 kl 11.00 Høymesse ved Finn Wagle. Søndagsskole<br />
Onsdag 26 kl 20.00 Onsdagsklubb<br />
Torsdag 27 kl 18.00 Kveldsmat<br />
Fredag 28 kl 11.00 Småbarnstreff<br />
Lørdag 29 kl 10.00 Lørdagsskole/Byggekloss<br />
Søndag 30 kl 11.00 Høymesse. Bots og bededag.<br />
Søndagsskole<br />
SETT AV FØLGENDE DATOER:<br />
Rememberance Sunday: 13. november <strong>2011</strong><br />
Julebasar: 18 - 20. november <strong>2011</strong><br />
Julekonsert med Kari Bremnes: Lørdag 3. desember <strong>2011</strong><br />
Åpningstider i juli og august:<br />
Onsdag - lørdag: 12-16<br />
Søndag: 10-16<br />
Mandag og tirsdag stengt<br />
ADVERT<br />
HEDLEY´S SOLICITORS<br />
1/4 PAGE<br />
23