Månedsbladet 1-2010
Create successful ePaper yourself
Turn your PDF publications into a flip-book with our unique Google optimized e-Paper software.
57 år og mor<br />
for første gang<br />
▲<br />
Internasjonale<br />
Elisabeth Small<br />
▲<br />
På langtur med<br />
turgruppa<br />
▲<br />
1-<strong>2010</strong><br />
<strong>Månedsbladet</strong><br />
Årgang 73 • Nytt fra Sjømannskirken i London
Vi priser deg, du Usynlige Lys<br />
Vi priser deg, du Usynlige Lys.<br />
Ditt lys er for sterkt for de dødeliges syn.<br />
Du Større Lys, vi priser deg for det som er mindre,<br />
Lyset fra øst som berører våre spir ved morgengry,<br />
Lyset som skinner skrått inn på våre vestvendte dører når det lir mot kveld,<br />
Skumringslyset over stillestående vann når flaggermusene flyr etter solnedgang,<br />
Lyset fra månen, lyset fra stjernene, nattlyset når ugler og nattsvermere flyr,<br />
Lyset fra sankthansormene på et gresstrå,<br />
Vi tilber deg, du Usynlige Lys.<br />
Vi takker deg for lysene vi har tent,<br />
Lyset på alter og i helligdom;<br />
De små lysene som lyser for dem som ber i midnattstimen,<br />
Lyset som skinner inn gjennom fargede glass i vinduene<br />
Gjenskinnet fra Lyset i blankpolert sten,<br />
Forgylt utskåret tre, mangefargede fresker.<br />
Vi ser oppover før vi bryter vannflaten, øynene våre ser oppover,<br />
Vi ser lyset brytes gjennom urolig vann.<br />
Vi ser lyset, men vi ser ikke hvor det kommer fra.<br />
Vi opphøyer deg, du Usynlige Lys.<br />
I vårt jordiske livs rytme blir vi trøtte av lyset. Vi er glade<br />
når dagen ender, når skuespillet er slutt og ekstasen gir<br />
for mye smerte.<br />
Vi er barn som raskt blir trøtte: Barn som er oppe om natten<br />
når raketten fyres av, og dagen er<br />
lang både for arbeid og lek.<br />
Vi blir trøtte av forstyrrelser eller konsentrasjon, vi sover og er glade<br />
for søvnen,<br />
Vi styres av rytmen fra blodet og dagen og natten<br />
og årets tider.<br />
Vi må slukke lyset, vi må blåse det ut og<br />
tenne det igjen.<br />
Til alle tider må vi tenne opp, til alle tider må vi tenne vår flamme igjen.<br />
Derfor takker vi deg for vårt lille lys, som flakker<br />
blandet med skyggene,<br />
Vi takker deg som har kalt oss til å bygge, til å finne til å<br />
skape med våre fingre og lysstrålene fra våre øyne.<br />
Og når vi har bygget alteret for det Usynlige Lys,<br />
kan vi sette der de små lysene som vårt kroppslige<br />
syn er skapt for.<br />
Og vi takker deg for at mørket minner oss om lyset.<br />
Vi takker deg for din store herlighet, Du usynlige Lys.<br />
Thomas Stearns Eliot (1888-1965)<br />
Utdrag fra omkvedene fra skuespillet ”The Rock” fra 1934, del ti.<br />
Oversettelse: Torbjørn Holt
▲<br />
KIRKESTABEN<br />
Torbjørn Holt<br />
Sjømannsprest/<br />
daglig leder<br />
Paul Kristian<br />
Steiro<br />
Assistent<br />
Just Salvesen<br />
Sjømannsprest/<br />
kapellan<br />
Anne Karin<br />
Solheim<br />
Husmor<br />
Steen Buus-<br />
Jensen<br />
Administrasjonsleder<br />
Helga<br />
Victoria Aas<br />
Nilsen<br />
Ettåring<br />
Martine<br />
Hjertvik<br />
Ettåring<br />
Jostein<br />
Handal<br />
Reisetjenesten,<br />
Edinburgh<br />
Bjørn Olav<br />
Bøe<br />
Studentprest UK<br />
SPEAKER´S CORNER<br />
Kvinnesyn og menneskerettar<br />
▲<br />
FOR IKKJE SÅ lenge sidan viste kalendaren 8. mars. Den<br />
internasjonale kvinnedagen. Det var til og med 100-årsjubileum<br />
for denne dagen i år. Her i England merka ein ikkje<br />
så veldig mykje til feiringa, og kanskje heller ikkje i Noreg.<br />
Mange meiner at kvinnedagen har utspelt si<br />
rolle, at vi, iallfall i den vestlege verda, lever i<br />
nokolunde likestilte samfunn. Mykje er oppnådd,<br />
og godt er det. Men det er stadig<br />
tydelege skilnader, i lønsnivået, til dømes.<br />
Dersom vi løfter blikket litt lenger utover, ser<br />
vi meir dramatiske bilete: I enkelte land i<br />
midt-austen, til dømes, er det svært langt att<br />
før ein kan snakke om like rettar. Til og med<br />
retten til liv er det smått med for kvinner<br />
enkelte stader. Vårt Land kunne den 8. mars<br />
fortelje om Kina og India, der jentefoster blir<br />
abortert, eller jenteborn blir drept. Fordi dei er<br />
jenter, og dermed mindre verd enn gutar. Det<br />
er sanneleg ein del å ta tak i enno rundt i verda, for kvinneaktivistar<br />
av begge kjønn. Det dreier seg om meir enn kvinnesyn.<br />
Det dreier seg om menneskesyn.<br />
A PROPOS MENNESKESYN: I vår kultur, i vår vestlege<br />
europeiske verd, blir stort sett ikkje jenter abortert på grunn<br />
av kjønn. Takk og lov. Men vi har eit anna fascistisk drag i vårt<br />
samfunn. Statistikk frå 2007 viser at i 85% av tilfella der ein<br />
oppdagar Downs syndrom hjå fosteret, blir fosteret fjerna. Det<br />
er freistande å samanlikne dette fenomenet med tvangssteriliseringa<br />
av sigøynarar på 30-talet og andre rasehygieniske<br />
tiltak. Eg er samd med Susan Tollefsen, som du kan<br />
møte på s. 14-15, i at det er ein ting å diskutere eit tema på<br />
’’<br />
Til og med<br />
retten til liv er<br />
det smått med<br />
for kvinner<br />
enkelte stader.<br />
filosofisk eller prinsipielt vis, og ein annan ting når ein møter<br />
temaet i form av eit ekte menneske med levd liv. Eg er ikkje<br />
ute etter å døme menneske, og ynskjer heller ikkje å kome<br />
med ein politisk kommentar til dagens abortlov, men når altså<br />
så mange born blir abortert som følge av<br />
moderne legevitskap, seier det noko temmeleg<br />
stygt om vårt samfunn.<br />
VI HAR STADIG ein kamp å kjempe. For<br />
kvinners rettar, og for menneskerettar, som er<br />
det same. Klarer vi som kyrkje og samfunn å<br />
sette desse emna på agendaen, utan å bli<br />
moraliserande og fordømmande? Det er vår<br />
utfordring i fastetida, før vi feirer påske. Som<br />
det står i Jesaja 58,6-7:<br />
Nei, slik er fasten som jeg vil ha:<br />
at du løslater dem som med urett er lenket,<br />
sprenger båndene i åket<br />
og setter de undertrykte fri,<br />
ja, bryter hvert åk i stykker,<br />
at du deler ditt brød med dem som sulter,<br />
og lar hjemløse stakkarer komme i hus,<br />
at du sørger for klær når du ser en naken,<br />
og ikke svikter dine egne.<br />
Dette er vel eit av dei viktigaste poenga vår Herre og Meister<br />
prøvde å fortelje oss, ikkje minst på krossen på Golgata. God<br />
påske!<br />
Paul Kristian Steiro<br />
<strong>Månedsbladet</strong><br />
Kirkeblad for Sjømannskirken i<br />
London, St. Olavs kirke.<br />
Bladet kommer ut med fire<br />
nummer per år. Opplag: 2000.<br />
Kontingent £20, inkluderer<br />
støttemedlemskap.<br />
Redaktører<br />
Paul Kristian Steiro<br />
Torbjørn Holt (ansv.)<br />
Kirkens adresse<br />
1. St. Olavs Square<br />
Albion Street, Rotherhithe<br />
London SE16 7JB<br />
Telefon/kontakt<br />
Tlf: 020 7740 3900<br />
Fax: 020 7237 7280<br />
Mobil Torbjørn Holt<br />
077 1122 3059<br />
london@sjomannskirken.no<br />
www.sjomannskirken.no/<br />
london<br />
www. nettkirken.no<br />
Slik finner du kirken<br />
Buss fra sentrum: nr. 188<br />
Buss fra Waterloo: nr. 381.<br />
Buss fra Liverpool Street St.<br />
og London Bridge: nr. 47<br />
Undergrunn: «Jubilee Line» til<br />
Canada Water eller<br />
Bermondsey Station.<br />
Ruteinfo: www.tfl.gov.uk<br />
Åpningstider<br />
Mandag stengt<br />
tirsdag-fredag 12-18<br />
lørdag 12-16<br />
søndag 10.30-16<br />
Kontonummer<br />
7877.08.11081 (Norge)<br />
62243005 40-51-14 (UK)<br />
Reg. charity nr: 220235<br />
3
▲<br />
KIRKENYTT: LANGTUR MED TURGRUPPA<br />
Vått, kaldt og triveleg<br />
NÅR EIN TENKJER tur i gamlelandet<br />
tenkjer ein ofte vill og samstundes fredfull<br />
natur. Salisbury Plain er i hovudsak<br />
kulturlandskap, og fredeleg er det vel<br />
kanskje heller ikkje, då området heilt<br />
sidan 1897 har vorte brukt til militærøvingar.<br />
Der England måtte stå tilbake for<br />
storslått natur i Noreg tar dei igjen i kultur<br />
og historie. Vi gjekk forbi mange<br />
koselige postmann Pat-hus på vegen, og<br />
når det regna som verst fann vi ly i ei<br />
gamal steinkyrkje.<br />
Det var ingenting å seie på humøret og motet til turgruppa. F.v: Ben, Anne Karin, Paul<br />
Kristian, Kurt, Kate, Tor Inge og Ryan.<br />
Midt i mørkaste og våtaste<br />
januar drog turgruppa i<br />
Sjømannskyrkja ut på langtur<br />
til Salisbury om lag 4 timars<br />
biltur sørvest for London.<br />
oss ei stund med finpuss av turopplegget<br />
før vi drog tilbake til hostellet. Så snart<br />
det byrja å lysne av dag var Turgruppa i<br />
gang. På starten av dagen regna det både<br />
hundar og kattar, men det gjorde ingenting.<br />
Deltakarane var godt kledd.<br />
SJØLV OM DEI ivrigaste i turgruppa<br />
lenge vona vi skulle klare å gå heile<br />
turen på 48 km, og var budd med ekstra<br />
niste og hovudlykt, måtte vi gi oss 2/3<br />
på vegen. Då var dei fleste av oss godt<br />
slitne og vi drog igjen, slik skikk og<br />
bruk er her i England, til næraste pub for<br />
å få oss litt mat. Gode og mette og<br />
veldig segne i kroppen tok vi til slutt fatt<br />
på bilturen heim.<br />
■ Tekst: Tor Inge Vevatne<br />
Foto: Anne Karin Solheim<br />
TUREN BYRJA allereie fredag 9. januar<br />
med spaghetti på Sjømannskyrkja.<br />
Deltakarane hadde lurt seg ut frå jobb<br />
litt ekstra tidleg. Anne Karin var sjåfør<br />
for kyrkjas Volvo og raste austover i full<br />
fart. Heldigvis vart det korkje kollisjon<br />
eller fartsbot, og utruleg nok fant vi<br />
hostellet der vi skulle overnatte nesten<br />
med ein gong. Der møtte gruppa frå<br />
kyrkja Kurt og Ben, som hadde reist i<br />
eigen bil. I tråd med god engelsk skikk<br />
(og litt mindre i tråd med tradisjonell<br />
lågkyrkjeleg tradisjon på vestlandet)<br />
drog vi straks til næraste pub, og hygga<br />
Ei lita landsbykyrkje vart åstad for eit kortvarig kyrkjeasyl.<br />
Konfirmantleirer<br />
Hektisk konfirmantaktivitet på nyåret:<br />
Helgene 11.-14. februar, 11.-14. mars<br />
og 18.-21. mars fyltes kirka stappfull<br />
av konfirmanter fra Norge og fra sjømannskirkene<br />
i Europa. Ca 90 personer<br />
hver av disse helgene sørget for<br />
god stemning. Takk for besøket!<br />
Bispebesøk<br />
Søndag 28. februar hadde kirken<br />
fint besøk av Christopher<br />
Chessun, Church of Englands<br />
biskop i Woolwich. Biskopen<br />
prekte, og fikk god kontakt med<br />
folk på kirkekaffen.<br />
4
▲<br />
KIRKENYTT: NYTT KJØKKEN<br />
Nytt kirkekjøkken<br />
Det var vått og gjørmete, men ein lyt<br />
tåle litt skit på buksene og skorne.<br />
Bli med på tur!<br />
Vil du være med, så heng på!<br />
Vi planlegger en ny langtur iløpet av<br />
våren. Det vil komme mer informasjon<br />
om dette på ukesmailene.<br />
(Får du ikke ukesmail? Gå til<br />
www.sjomannskirken.no/london og<br />
klikk på “Nyhetsbrev” for info.)<br />
Vi vil også minne om de ”vanlige”<br />
vandreturene våre. Vi drar ut på tur en<br />
søndag i måneden, da er lengden på<br />
ruten rundt 10-15 km. Vi kjører fra kirka<br />
litt etter gudstjenesten, ca kl 12.45.<br />
Datoene for vårens turer er: 18. april,<br />
09. mai og 12. juni. Hvor turen går vil<br />
det bli informert om i ukesmailene.<br />
Er det noe du lurer på, ta<br />
kontakt med Anne Karin Solheim<br />
(aks@sjomannskirken.no).<br />
Velkommen på tur!<br />
■ AKS<br />
Marit Chambers, Ingrid Thorpe og Kate Scott (f.v.) steller i stand lunsj til Kvinneforeningens<br />
møte. Fra høsten vil det forhåpentligvis skje i nytt kjøkken. Foto: P. K. Steiro<br />
Kjøkkenet er et av de viktigste<br />
rommene på en sjømannskirke.<br />
PÅ KJØKKENET LAGES det som trengs<br />
når vi skal samles rundt bordet i<br />
leseværelset, enten det er på kirkekaffe,<br />
krigsseiler- og seniorlunsj, kvinneforening,<br />
onsdagsklubb, småbarnstreff<br />
eller studentkvelder. Dagens kjøkken er<br />
20 år gammelt, og fullstendig utslitt. Da<br />
kjøkkenet var nytt var det en stor<br />
forbedring i forhold til det som var før.<br />
Nå trenger vi et kjøkken som kan fylle<br />
dagens behov på en best mulig måte.<br />
Dagens kjøkken er en litt utvidet utgave<br />
av et privatkjøkken. Vi regner med vi<br />
kan bruke komfyren videre, men at oppvaskmaskinen<br />
må skiftes ut. I tillegg vil<br />
vi skaffe en del nye maskiner som trengs<br />
til dagens kjøkkenbruk. Det foregår mye<br />
baking på kirken, og vi trenger derfor<br />
blant annet en ny og større mixmaster.<br />
Benkeplater og skap vil være i rustfritt<br />
stål, for å sikre lang holdbarhet og<br />
hygiene. I tillegg må alle vegger<br />
behandles på nytt, og nytt gulvbelegg til<br />
profesjonell kjøkkenstandard legges.<br />
Kirkerådet planlegger at utskiftningen av<br />
kjøkkenet skal gjennomføres sommeren<br />
<strong>2010</strong> under forutsetning at vi klarer å<br />
finansiere arbeidet. I skrivende stund<br />
arbeider vi med detaljplanlegging av<br />
kjøkkenløsningene, og budsjetter og<br />
prisanslag er derfor enda ikke klare.<br />
Totale kostnader vil nok ligge mellom<br />
80 og 100 000 pund.<br />
Vi arbeider med finansieringen, og vi vil<br />
være avhengige av gaver for å kunne<br />
realisere prosjektet.<br />
■ Torbjørn Holt<br />
Fotballgruppa<br />
Vi minner om at alle er velkomne til å<br />
delta på fotballtrening hver tirsdag.<br />
Ut april skjer det innendørs på<br />
Bacon’s College kl 20.00 (gratis skyss<br />
fra kirka 19.45), fra mai i Southwark<br />
Park. Vi begynner kl 18.30 de tre<br />
første ukene, deretter kl 19.00.<br />
www.sjomannskirken.no/london<br />
Ny lay-out, men samme adresse:<br />
12. februar skiftet sjømannskirker<br />
over hele verden nettsider. Noen<br />
har kanskje allerede vært inne og<br />
sett at de er ganske forandret.<br />
Framover vil vi prøve å få mer<br />
informasjon om framtidige<br />
hendelser på sidene. Der finner<br />
du også vår elektroniske oppslagstavle,<br />
hvor privatpersoner<br />
kan annonsere helt gratis. Send<br />
e-post med annonser, innspill o.l.<br />
til london@sjomannskirken.no.<br />
Samarbeidspartner<br />
5
▲<br />
KIRKENYTT: TEMAKVELD OM FINANSKRISA<br />
Kveldsmat og krise<br />
Panelet bestod av f.v: Martin Bratt, Terje Turnes og Paul Otto Brunstad. Torbjørn Holt var ordstyrar.<br />
Foto: Erland Grøtberg<br />
DEN 25. FEBRUAR var det duka for<br />
debatt og panelsamtale om finanskrisa<br />
2008 på kyrkja. Tre fagmenn var hyra<br />
inn for å snakke om det interessante<br />
temaet. Det var godt oppmøte. Rundt 30<br />
interesserte studentar og andre var samla<br />
for å høyre Terje Turnes, Martin Bratt og<br />
Paul Otto Brunstad sine syn på saka.<br />
Terje Turnes er siviløkonom og sjef i<br />
DnBNOR i London, Martin Bratt er<br />
siviløkonom og litteraturvitar og arbeider<br />
i McKinsey, Paul Otto Brunstad er<br />
teolog og prest, og jobbar som<br />
etikkforskar i Forsvaret.<br />
Før debatten byrja vart det servert<br />
kveldsmat. Det var god gammaldags<br />
norsk kvelds med grovbrød, ost,<br />
eggerøre, skinke og det som høyrde til<br />
elles. Det var god stemning og folk<br />
flokka seg rundt matbordet, det summa<br />
av prat og lått, og dei intellektuelle<br />
innslaga sat laust. Etter ei stund fekk dei<br />
fleste sett seg inn i kyrkja, der debatten<br />
skulle gå føre seg.<br />
SJØMANNSPREST TORBJØRN HOLT var<br />
leiar for møtet. Han starta med å presentere<br />
panelet og temaet dei skulle snakke<br />
om. Det var han som i hovudsak leia<br />
ordvekslinga, men publikum fekk òg<br />
høve til å vere kristiske og stille<br />
spørsmål frå salen.<br />
”Kvifor vart vi ramma av denne krisa?<br />
Kunne vi gjort noko for å avverge<br />
henne? Står vi stadig i fare for å dette<br />
utfor stupet i verdsøkonomien?” Dette<br />
var spørsmål som vart utdjupa under<br />
debatten. Og panelet hadde interessante<br />
og forklarande svar. Det vart til dømes<br />
snakka om hybris – hovmod og fall, og<br />
dei relaterte dette til situasjonen på<br />
Island og i USA. Det vart diskutert kven<br />
som må ta skulda, om det er meklarar,<br />
financementbankar, verda sine styresmakter<br />
eller om det rett og slett skuldast<br />
manglande kontroll.<br />
Storbritannia vart spesielt sett i fokus, og<br />
det vart klart at krisa enda ikkje er over.<br />
Aukande arbeidsledigdom, den låge<br />
pundkursen, ungdomar utan sosiale<br />
tilbod og ei aldrande befolkningsgruppe<br />
stiller sterke krav til at økonomien skal<br />
styrast på ein annan måte.<br />
I Europa er det fleire statar som slit, spesielt<br />
Hellas, men Irland og Portugal har<br />
òg fått kjenne det. Det kan bli spanande<br />
å sjå kva EU og dei europeiske statane<br />
vil gjere for å klare å reise seg att. I<br />
Noreg sit vi trygt, men finanskrisa sine<br />
dønningar har også nådd våre kystar. I<br />
Noreg er nok likevel det verste over.<br />
DEI OPPMØTTE FEKK stille spørsmål<br />
undervegs, og debatten vart meir som<br />
ein samtale om det temaet som har<br />
berørt og engasjert mange menneske dei<br />
siste to åra, nemleg finanskrisa 2008.<br />
Mange vart verande att ei lita stund etter<br />
at det var slutt for å snakke, diskutere,<br />
ete vaflar og drikke kaffi. ”Veldig interessant”,<br />
seier ein engasjert Erland<br />
Grøtberg, som er vikarprest på kyrkja.<br />
”Det var veldig spanande å høyre<br />
ekspertar sine meiningar om kva som<br />
var grunnen til at denne krisa ramma så<br />
hardt i så store delar av verda”. Leiar for<br />
ANSA, Sebastian Villyn, samtykkjer.<br />
”Ja, dette var kjempebra! Veldig interessant<br />
å høyre kva dei hadde å seie. Bra at<br />
dei også opna opp for spørsmål frå oss<br />
som sat i salen” seier han. ”Det gjorde<br />
det heile til ein meir uformell og<br />
hyggjeleg samtale.”<br />
■ Martine Hjertvik<br />
Mini-vårmarked på Den norske skolen<br />
I det siste har sjømannskirken<br />
vært mer til stede i det norske<br />
miljøet i vest-London. Nå har vi<br />
blitt invitert til å holde mini-vårmarked<br />
på Den norske skolens<br />
åpne dag 24. april. Da er skolen<br />
åpen for foresatte og andre<br />
interesserte som har lyst til å se<br />
skolen og hva som skjer der. Vi<br />
tar med rikelig av norske matog<br />
kioskvarer, så dette er anledningen<br />
til å fylle opp skuffer og<br />
skap med alt du ikke får i<br />
engelske butikker. Kom og kjøp!<br />
Medarbeidersamling<br />
Søndag 6. juni kl 13.30 inviteres alle<br />
frivillige medarbeidere, og alle som vil<br />
bli det, til lunsj med påfølgende<br />
inspirasjonssamling på kirka. Målet<br />
med samlingen er å forsterke engasjement<br />
og kreativitet under sjømannskirkens<br />
motto: Å fremme Guds rike.<br />
6
▲<br />
KIRKENYTT<br />
Amerikapresten<br />
Markus, Linn, Stella og Erland trives i London, men gleder seg også til New Orleans.<br />
19. februar dukket det opp en<br />
ny familie i staben på<br />
sjømannskirka i London.<br />
ERLAND GRØTBERG fra Toten har blitt<br />
ansatt som sjømannsprest/daglig leder<br />
ved sjømannskirka i New Orleans, og<br />
skulle egentlig ha tatt med seg kona<br />
Linn, Stella (4,5) og Markus (2) dit i<br />
januar. Men det viste seg at visumprosessen<br />
tok lengre tid enn forventet, og<br />
London trengte en prestevikar. Så mens<br />
familien Grøtberg venter på visum får de<br />
prøvd seg litt på sjømannskirkelivet i<br />
London.<br />
Tidligere har Erland jobbet som ungdomsprest<br />
i Nordby menighet i Ås kommune<br />
og Linn har jobbet med fasteaksjonen<br />
til Kirkens Nødhjelp.<br />
-Hvorfor ville du jobbe i sjømannskirken?<br />
-Helt siden jeg bestemte meg for å bli<br />
prest, har jeg tenkt at jeg ville passe som<br />
sjømannsprest. Jeg har stor respekt for<br />
den tilstedeværelsen og rausheten<br />
Sjømannskirken gir nordmenn i utlandet.<br />
Jeg har også alltid hatt eventyrlyst og<br />
hatt lyst til å ”oppdage verden”.<br />
Samtidig er jeg hjemmekjær og synes<br />
det er fascinerende hvor nært nære ting<br />
blir når man er hjemmefra.<br />
-Hvorfor New Orleans?<br />
-Etter å ha vært ungdomsprest noen år<br />
var det tid for nye utfordringer. Det var<br />
litt tilfeldig at det ble Sjømannskirken,<br />
Foto: Helga Victoria Aas Nilsen<br />
men etter at min svoger<br />
fikk jobb som sjømannsprest<br />
i<br />
Antwerpen, og gode<br />
venner av meg dro til<br />
Houston for å jobbe<br />
ved kirken der, så vi at<br />
dette var noe for oss<br />
også. Jeg begynte å se<br />
litt på nettet, og syntes<br />
kirken i New Orleans<br />
virket spennende. Da<br />
det ble utlyst stilling<br />
som sjømannsprest/daglig<br />
leder der,<br />
søkte jeg på den – og<br />
fikk den. Jeg takket ja<br />
til stillingen i juni<br />
2009, og venter<br />
fremdeles på visum. Så<br />
vi har hatt god tid til å<br />
forberede oss. 1. februar<br />
sluttet vi i jobbene<br />
våre og begynte å<br />
motta lønn fra<br />
Sjømannskirken.<br />
Da London hadde<br />
behov for en vikarprest, følte vi at ting<br />
begynte å skje. Det føles godt å arbeide<br />
for lønna i stedet for å gå og vente, samtidig<br />
som vi får med oss nyttige<br />
erfaringer. Selv om vi er i London i<br />
stedet for New Orleans er vi i samme<br />
organisasjon og fellesskap. Det er også<br />
hyggelig å være tilbake i den første sjømannskirka<br />
jeg besøkte, på praktikumstur<br />
i 2003.<br />
Vi i den øvrige staben synes at det er<br />
veldig hyggelig å få bli kjent med<br />
Erland, Linn, Stella og Markus, og vi<br />
ønsker dem lykke til med eventyret i<br />
New Orleans!<br />
■ Helga Victoria Aas Nilsen<br />
Konsert 17. april<br />
Lørenskog kirkekor, anført av kantor Alf<br />
Knutsen, kommer til London for å hente<br />
inspirasjon fra anglikansk kirkemusikk.<br />
Men de tar seg også tid til å glede sjømannskirken<br />
med norske toner og ord i<br />
en matinekonsert lørdag 17. april kl 14.<br />
Fri entre. Kollekt. Hjertelig velkommen!<br />
Økumenisk gudstjeneste<br />
6. juni kl. 19 inviterer<br />
vi til økumenisk gudstjeneste<br />
i Sjømannskirken<br />
sammen med de<br />
anglikanske og<br />
katolske menighetene i<br />
Rotherhithe og de<br />
nordiske kirkene. Den<br />
katolske biskopen Paul<br />
Hendricks, områdebiskop<br />
for deler av<br />
Southwark holder<br />
prekenen. Kirkekaffe<br />
og vafler etterpå.<br />
77
NY AVISORDNING<br />
Sjømannskirkens<br />
økonomi<br />
Regnskapet for 2009 for<br />
Sjømannskirken i London for<br />
viser et godt overskudd. En av<br />
årsakene til dette er at fjorårets<br />
basar gav et svært godt resultat.<br />
Vi var for første gang åpen 3<br />
dager, med svært mange innom.<br />
En stor takk til basarkomiteen og<br />
alle frivillige<br />
som bidro til å gjøre<br />
basaren til en suksess.<br />
▲<br />
Vårmarknad<br />
Sjømannskirken må skaffe alle<br />
midlene til drift og vedlikehold<br />
selv. I år planlegger vi flere store<br />
prosjekter:<br />
Kirkens minibuss er nå gammel<br />
og slitt, og trenger utskiftning. Vi<br />
søker ulike instanser om støtte til<br />
bussen, og vi håper på bidrag fra<br />
nordmenn i London. Minibussen<br />
hjelper oss til å holde kontakt<br />
med det store norske nettverket i<br />
London, både i havnen og på<br />
land.<br />
Et annet stort prosjekt er<br />
utskiftning av takvinduet i<br />
leseværelset i kirken. Dette<br />
består av en drivhuslignende<br />
”kasse” med enkelt uisolert<br />
glass, og fører til et enormt<br />
varmetap. Kirkerådet har vedtatt<br />
å skifte ut dette takvinduet i<br />
<strong>2010</strong>, og anbud innhentes nå.<br />
Dette vil bidra til lavere oppvarmingskostnader<br />
og mindre<br />
CO2-utslipp fra kirken, og er<br />
dermed et svært godt miljøtiltak.<br />
Prosjektet finansieres av penger<br />
som er satt av fra fjorårets overskudd.<br />
Det tredje store prosjektet, nytt<br />
kjøkken, beskrives i egen<br />
artikkel (side 5).<br />
■ Torbjørn Holt<br />
Sjømannsprest/daglig leder<br />
Tradisjonen er allereie<br />
etablert. Sjømannskyrkja<br />
ynskjer velkommen til vårmarknad<br />
27. og 28. mars.<br />
Handel og kos<br />
På vårmarknaden kan du handle mykje<br />
godt og nyttig:<br />
- Norsk mat av ymist slag,<br />
- kioskvarer og norsk sjokolade,<br />
- heimelaga brød og kaker,<br />
- antikvitetar, kunst, bøker og musikk<br />
- pynt og effektar til påske og 17. mai<br />
(flagg, sløyfer, serviettar, etc.)<br />
Det blir elles høve til å kose seg inne i<br />
kafeteriaen med noko godt å ete av både<br />
salt- og søtmat, eller ute i pølsebua der<br />
det blir sal av pølser, brus, vaflar og kaffi.<br />
Det blir også sal av lodd med fine vinstar.<br />
To føremål<br />
Vårmarknaden fyller to føremål. Det eine<br />
er å skape ein sosial og triveleg<br />
møteplass for menneske i London, og det<br />
andre er å skaffe inntekter til vårt øvrige<br />
arbeid.<br />
Vil DU bidra?<br />
For å gjere vårmarknaden best mogleg,<br />
treng vi litt hjelp. Du kan bidra med<br />
arbeidsinnsats av ulik praktisk art, med<br />
vinstar til lotteriet, eller kanskje du har<br />
ein gammal, fin kommode, lysestake eller<br />
andre fine ting å gje vekk, som kan<br />
selgast i antikvitetskroken.<br />
Ta kontakt med pks@sjomannskirken.no<br />
eller ring<br />
020 7740 3900.<br />
Velkommen til vårmarknad!<br />
Opningstider:<br />
Laurdag 27. mars: 12.00-16.00<br />
Sundag 28. mars: 12.30-16.00<br />
■ Paul Kristian Steiro<br />
▲<br />
MIN OASE<br />
Halldor Fosså<br />
(39) er IT-arkitekt<br />
i Royal Bank of<br />
Scotland og lærer<br />
på Lørdagsskolen.<br />
Jeg sykler til og fra arbeid nesten hver dag,<br />
og nå som våren er rundt hjørnet kommer<br />
jeg snart igjen til å oppsøke min oase fra<br />
hverdagsstress: Rett på nedsiden av Houses<br />
of Parliament ligger en liten hage langs<br />
Themsen som heter Black Rod's Garden. Her<br />
kan man slå seg ned i historiske omgivelser<br />
og få med seg litt kveldssol mens de oransje<br />
stråler forsvinner i speilbildet til "Old Father<br />
Thames". Ofte har jeg radio i ørene, men i<br />
denne hagen kan det være greit å bokstavelig<br />
talt koble av.<br />
8
Påskefeiring på sjømannskirken<br />
MAN GLEMMER OFTE at påsken er<br />
kirkens viktigste høytid. I Norge er<br />
påsken mer en hytte- og skiferie med<br />
Kvikk Lunsj og appelsin enn en uke<br />
hvor vi minnes Jesu død og oppstandelse.<br />
På Sjømannskirken i London<br />
kan du få oppleve en litt annerledes<br />
påskefeiring.<br />
Vi starter påsken med Vårmarked lørdag<br />
27. og palmesøndag 28. mars. Før<br />
markedet åpner søndag blir det gudstjeneste<br />
kl 11.00, og forhåpentligvis vil<br />
det bli palmegrener og lignende for å<br />
minnes Jesu inntog i Jerusalem.<br />
I den stille uken er det rolig også på<br />
kirken, bortsett fra at kirken er åpen for<br />
besøk som vanlig. Det neste som skjer er<br />
på Skjærtorsdag den 1. april. Nytt av<br />
året er gudstjeneste kl. 12.00, i<br />
forbindelse med kvinneforeningsmøtet.<br />
Skjærtorsdag kveld, klokken 19.00, har<br />
vi vår tradisjonsrike gudstjeneste med<br />
påskemåltid. Vi dekker langbord i<br />
kirken, og midt under gudstjenesten<br />
inntar vi påskelammet. Måltidet avsluttes<br />
med nattverd, akkurat som på den<br />
første Skjærtorsdag for 2000 år siden.<br />
Skjærtorsdag minnes vi den første nattverd. Du er velkommen hele påsken!<br />
Langfredag kl 11.00 er det pasjonsgudstjeneste<br />
med lesning av tekster om Jesu<br />
lidelse og død Etter gudstjenesten spiser<br />
vi hot cross buns på engelsk vis. 1.<br />
Påskedag 4. april er det duket for<br />
høytidsgudstjeneste med flotte kaker til<br />
kirkekaffen. Hjertelig velkommen til<br />
påskefeiring på Sjømannskirken i<br />
London!<br />
■ Helga Victoria Aas Nilsen<br />
<br />
<br />
NORWEGIAN <br />
<br />
<br />
<br />
<br />
<br />
<br />
<br />
<br />
<br />
<br />
9
▲<br />
PORTRETTET: ELISABETH SMALL<br />
Norsk internasjonal kvi<br />
Leter man etter bred internasjonal<br />
erfaring, er<br />
Sjømannskirken ofte et godt<br />
sted å begynne å lete. Vi har<br />
snakket med en av de aller mest<br />
internasjonale i miljøet på kirken i<br />
London, Elisabeth Small, formann<br />
i Kvinneforeningen.<br />
-Når dro du utenlands for første<br />
gang, Elisabeth?<br />
-Begge mine foreldre var norske,<br />
og møttes i Milano på slutten av<br />
20-tallet. De giftet seg i Paris i -29<br />
og bodde der til de reiste på sommerferie<br />
til Norge i seks uker i -39,<br />
men så kom krigen og dermed ble<br />
de boende der. Vi hadde ingen sted<br />
å bo, lånte leilighet av venner som<br />
hadde flyttet ut på landet. Da freden<br />
kom og min far begynte å reise<br />
tilbake til kontinentet for å<br />
gjennoppbygge sitt firma, ble vi<br />
tvangsinnkvartert hos naboen i<br />
sveitservillaene i Krusesgate. Vi<br />
var seks som bodde på to værelser,<br />
som har<br />
bodd mye i<br />
utlandet<br />
aksepterer at<br />
’’Folk<br />
mennesker er<br />
ulike.<br />
uten vann på badet (eieren ville<br />
ikke at vi skulle bade) og et lite<br />
kjøkken. Husets hushjelp bodde<br />
mellom oss og kjøkkenet slik at<br />
hun kunne rapportere til vertinnen.<br />
Vi hadde bare en nøkkel og den<br />
var til kjøkkeninngangen. Mor<br />
kunne kun bruke tørkeplassen en<br />
dag i uken. Min søster var russ, jeg<br />
var tre år.<br />
I 1948 var tilstanden for fars firma<br />
slik at vi kunne flytte tilbake til<br />
Paris. Selskapet var svært internasjonalt,<br />
og hadde virksomhet<br />
over store deler av verden. Jeg<br />
bodde i Paris sammenhengende fra<br />
1948 til 1974, og jeg hadde hele<br />
skolegangen min i fransk skole og<br />
på universitetet i Paris. Foreldrene<br />
mine ble i Paris frem til far døde i<br />
1980. Da flyttet mor hjem til<br />
Norge. Min søster bor enda i Paris<br />
og de to andre i Oslo.<br />
-Men utenlandsferden stoppet ikke<br />
der?<br />
-Det ble vel et år i Chicago midt på<br />
70-tallet, og så var jeg syv år i<br />
Norge og jobbet i Hydro. Der<br />
møtte jeg en kollega, amerikaneren<br />
John, og det var oss det skulle bli.<br />
Vi giftet oss og flyttet til London<br />
som har vært vår faste base siden<br />
det. Han jobbet som geolog i<br />
oljenæringen og igjen ble det flere<br />
land og flere kulturer i tillegg til<br />
England. På slutten av 80-tallet<br />
flyttet vi til Kuwait hvor vi ble<br />
boende frem til Saddam kom.<br />
Kuwaiterne er ekte arabere. De er<br />
et stolt folk, de driver sine butikker<br />
selv, og jeg synes faktisk landet har<br />
noe til felles med Norge.<br />
Kuwaiterne er tradisjonelt<br />
fiskere, og kvinnene deres er<br />
sterke, slik norske kvinner er.<br />
Slik er det ikke alle steder i<br />
den arabiske verden. I første<br />
omgang var landet og kulturen<br />
fremmed. Det var lover<br />
og regler som var uvante, og<br />
mange ting var forbudt.<br />
Likevel var folk greie å ha<br />
med å gjøre, og de aksepterte<br />
kvinner som tok initiativ. Vi<br />
var i Frankrike på ferie da<br />
Irak invaderte, og flere av Johns<br />
kolleger måtte flykte gjennom<br />
ørkenen eller havnet i irakisk<br />
fangenskap en periode. Vi har fortsatt<br />
kontakt med noen av dem vi<br />
var sammen med i Kuwait.<br />
-Du må være mer enn gjennomsnittlig<br />
kosmopolitisk, Elisabeth.<br />
Norsk, oppvokst i Frankrike, gift<br />
med en amerikaner, bosatt i<br />
England. Hvordan oppfatter du<br />
deg selv?<br />
-Jeg regner meg som internasjonal.<br />
Jeg bærer med meg den franske<br />
kulturen – hele skolegangen min<br />
var i Frankrike. Når jeg er i<br />
Frankrike opplever jeg meg som<br />
fransk. Når jeg er i USA hvor vi<br />
Elisabeth Small har bodd i Norge, Frankrike, US<br />
har en bolig, opplever jeg meg som<br />
europeisk. Men jeg er jo norsk<br />
også!<br />
Folk som har bodd mye i utlandet<br />
aksepterer at mennesker er ulike.<br />
Det gjør det lettere å forstå den<br />
delen av jordens befolkning som<br />
nå ofte blir kritisert, nemlig<br />
muslimene. Jeg tror vi får en<br />
bredere ”view” av verden av å ha<br />
bodd mange steder. Nordmenn er<br />
glade i sitt land, og det forstår jeg<br />
godt, men det er mange steder det<br />
er fint å bo. Det er godt å ta med<br />
seg litt fra forskjellige kulturer.<br />
10
nneformann<br />
A, Kuwait og Storbritannia. Hun har lært en del av det. Foto: Torbjørn Holt<br />
-Du har bodd i et muslimsk land<br />
noen år, og det er mye debatt om<br />
islam og vestlige samfunn for<br />
tiden. Hvilke utfordringer ser du i<br />
møtene mellom kulturer?<br />
-Det er ikke enkle svar på slike<br />
spørsmål. De vanlige muslimene<br />
jeg er blitt kjent med er verken<br />
ekstremister eller terrorister. Vi vil<br />
oppleve flere innbyggere i våre<br />
vestlige samfunn som har bakgrunn<br />
fra muslimske land. Det<br />
engelske samfunn er multinasjonalt<br />
på en måte det<br />
amerikanske ikke er. USA er en<br />
smeltedigel hvor folk fra alle<br />
nasjoner blir amerikanske. Her i<br />
England holder folk på sine<br />
nasjonaliteter og tradisjoner, på<br />
godt og vondt. Det er mye godt<br />
med dette også!<br />
-Hva betyr det norske miljøet i<br />
London for deg?<br />
-Da jeg flyttet til London for første<br />
gang, hadde jeg ikke noe behov for<br />
å være i et norsk miljø. I Paris derimot<br />
hadde jeg vært veldig aktiv i<br />
det norske miljøet. Da vi flyttet<br />
tilbake fra Kuwait, ble jeg<br />
involvert i kirken og julebasaren.<br />
Kirken er et viktig holdepunkt for<br />
de som har vært her lenge. Det er<br />
hyggelig å treffe folk her.<br />
-Hva er utfordringen for kvinneforeningen<br />
fremover?<br />
-Vi trenger å rekruttere yngre<br />
medlemmer! Alle er hjertelig<br />
velkomne, og det er hyggelig å<br />
være sammen!<br />
■ Torbjørn Holt<br />
11
Årsrapport 2009<br />
1) INNLEDNING MED KORT OPP-<br />
SUMMERING AV ÅRET<br />
”Hvor lett kommer man her i London<br />
inn i en hvileløs hast! Tiden synes<br />
kortere – life is faster – her enn andre<br />
steder, og de uhyre distansene forkorter<br />
den ennå mer, tross de fire føtter som<br />
overalt står til ens rådighet: Cab og bus,<br />
rail og steam. Man må til slutt bryte ut<br />
som av et fengsel, for kravene er så<br />
overveldende. Jeg har måttet holde ut i<br />
kraft av det ordet som sier ”som dine<br />
dager er, skal din styrke være”.<br />
Slik skriver pastor Storjohann,<br />
Sjømannskirkens grunnlegger og<br />
Londons første sjømannsprest i nyere tid<br />
om arbeidet i London i en rapport til<br />
hovedstyret like etter han kom til byen i<br />
1868. Det er mye jeg som Storjohanns<br />
14. etterfølger i jobben kjenner meg<br />
igjen i, selv om mye bra heldigvis har<br />
skjedd når det gjelder arbeidstid, stab og<br />
arbeidsmiljø siden Storjohann kom til<br />
London for vel 140 år siden.<br />
Johan Cordt Harmens Storjohann,<br />
sjømannsprest i London 1868-72.<br />
London er en enda mer enorm by enn da<br />
Storjohann var her, og nå bor det nordmenn<br />
overalt, ikke bare i noen områder.<br />
Tempoet er stadig like høyt, menneskene<br />
bor tett, tilbudene er grenseløse og<br />
dagene er krevende for mange. Den som<br />
kunne selge stillhet her, ville bli rik. Den<br />
norske kirken i London har vært et fast<br />
holdepunkt og stille sted i verdensbyen<br />
siden 1694 på tre ulike steder i byen, og<br />
vi tror vi fortsatt klarer å være et av de<br />
mest sentrale samlingspunktene for<br />
nordmenn i verdensbyen.<br />
Nettverksarbeidet er noe av det viktigste<br />
vi gjør, og vi har en svært bred kontakt<br />
med ulike norske aktører i byen – forretningsfolk,<br />
studenter, pensjonister, kulturarbeidere,<br />
turister, diplomater, offiserer,<br />
skolebarn - og sjøfolk, for å nevne noen.<br />
Selv etter finanskrisen som har rammet<br />
London kraftig, går det i øyeblikket 23<br />
daglige direkte flyruter fra norske byer<br />
til London. Det sier noe om det enorme<br />
antallet nordmenn som kommer til<br />
London hver dag. Noen blir resten av<br />
livet. Andre reiser hjem søndag kveld<br />
etter fotballkamp og musikal. Vi møter<br />
mange. Det er enda flere vi ikke møter.<br />
Potensialet for sjømannskirken i London<br />
er enormt. Det er minst 10 000 norske<br />
fastboende i London i tillegg til alle dem<br />
som kommer og går. Dynamikken i<br />
arbeidet i London dreier seg om å finne<br />
den rette balansen mellom det oppsøkende<br />
og gjestevennskapet på huset. Det<br />
er møtene med mennesker som står i<br />
fokus. De kan skje overalt.<br />
Det er uhyre givende å jobbe her.<br />
2) ANTALL ÅRSVERK FRA NORGE +<br />
ANTALL LOKALE ÅRSVERK<br />
Vi har 8,1 årsverk utsendt fra Norge<br />
fordelt på 9 personer og 1,2 årsverk<br />
lokalt fordelt på 3 personer.<br />
3) OVERSIKT OVER BESØKSSTEDER<br />
UTENOM STASJONEN<br />
London har det kirkelige ansvaret for<br />
hele Storbritannia og Irland, sammen<br />
med Jostein Handal som har ansvar for<br />
sjøfolk i Skottland, og Bjørn Olav Bøe<br />
som har ansvar for studenter utenfor<br />
London. Vi har virksomhet følgende<br />
steder:<br />
Cardiff: 1 besøk, gudstjeneste, kontorbesøk;<br />
Dublin: 1 besøk, kontorbesøk og<br />
forberedelse til oppstart med norske<br />
gudstjenester; Edinburgh: 3 besøk,<br />
gudstjenester, kontorbesøk, deltakelse på<br />
andres arrangement, husbesøk, samtaler;<br />
Glasgow: 2 gudstjenster, studentsamling;<br />
Middlesbrough: 2 gudstjenester;<br />
Newcastle: 2 gudstjenester;<br />
Northwood (stor-London): Feltpresttjeneste<br />
for norsk NATO-kontingent, 4<br />
besøk, gudstjenester, kontorbesøk,<br />
deltakelse på sosiale sammenkomster;<br />
Wimbledon (stor-London): 3 gudstjenester,<br />
hjemmebesøk, skolebesøk. I<br />
Liverpool arrangeres det månedlige<br />
gudstjenster på den svenske kirken av<br />
lokal anglikansk prest, i tillegg til<br />
aktivitetene i regi av lokal husmor ansatt<br />
i byen.<br />
4) KOMMENTAR TIL ÅRSSTATISTIKKEN<br />
Vi ser en svak nedgang i gudstjenestedeltakelse<br />
og nattverdsgjester.<br />
Hovedårsaken til dette tror vi er<br />
helgestenging av Jubilee Line. Samlet<br />
ordinært besøk viser en gledelig økning.<br />
Vi har prioritert sterkt oppsøkende<br />
virksomhet av alle slag, og ser god, til<br />
dels meget god økning her. Vi har hatt<br />
sterkt fokus på besøk hos eldre, hovedsakelig<br />
enker, og vi har styrket kontakten<br />
med ANSA. Vi deltar på svært<br />
mange arrangementer i det norske<br />
London (Ambassaden, Den norske Klub,<br />
NBCC, KFUK-hjemmet, Den norske<br />
skolen, NATO og ANSA) og har god<br />
kontakt med og besøker norske bedrifter<br />
i London. Vi har etablert faste gudstjenester<br />
i Wimbledon-området, hvor den<br />
norske skolen befinner seg og hvor<br />
mange norske barnefamilier bor. Vi tror<br />
dette arbeidet vil øke i omfang i årene<br />
som kommer. Det oppsøkende arbeidet<br />
vil bli stadig viktigere i London, og vi<br />
vil gi det høy prioritet i året som<br />
kommer.<br />
5) SKIPSBESØK<br />
Den langsiktige tendensen i London har<br />
vært en jevn nedgang i havn, både når<br />
det gjelder anløp og besøk. Vi har<br />
imidlertid det siste året sett en tydelig<br />
økning i anløp, 263 mot 178 i 2008.<br />
Antallet skipsbesøk var 98 i 2009 mot<br />
75 året før. Vi gleder oss også over å ha<br />
snudd tendensen med nedgang i skipsbesøket.<br />
Tallene er ikke store, men hvert<br />
enkelt møte med våre sjøfolk er viktig.<br />
Vi vil fortsatt gi dette prioritet i årene<br />
som kommer. Det er krevende å drive<br />
havnebesøk på akkurat det aktivitetsnivået<br />
vi nå ligger. Havnen er for lite<br />
arbeid for en hel stilling, og fordi det er<br />
vanskelig å planlegge skipsbesøk på<br />
forhånd, er det også vanskelig å planlegge<br />
annet arbeid som skal fylle<br />
stillingen. Assistent har hovedansvar for<br />
havn, supplert av den ene ettåringen.<br />
Assistent Paul Kristian Steiro klatret<br />
gangveier så hendene var hudløse i 2009.<br />
12
Statistikk:<br />
● Gudstjenester (gudstjenester/deltakere)<br />
● Dåp (antall døpte)<br />
● Nattverd (feiringer/gjester)<br />
● Vielser/velsignelser (antall/deltakere)<br />
● Samlet ordinært besøk (eks. basar, loppemarked/utleie,<br />
inkl. gudstjenester/kirkelige handlinger)<br />
● Syke- og hjemmebesøk (besøk/personer)<br />
● Kontor/bedrift/skolebesøk (besøkpersoner)<br />
● Sosialsaker (saker/ganger arbeidet med sak)<br />
● Turer/transporter (sightseeing, shopping, transport.<br />
Antall/deltakere)<br />
● Deltakelse andres arrangement (antall/deltakere)<br />
● Ekstraordinært besøk (basar, loppemarked, utleie etc.)<br />
● Totalt antall skipsanløp:<br />
● Antall skipsbesøk / Antall betjente skip<br />
Storjohanns karakteristikk av skipsbesøket<br />
i en av rapportene hans omkring<br />
1870 oppsummerer også dagens<br />
erfaringer, både fra skipsbesøk og fra vår<br />
tids nye skipsbesøk på parkettgulv og<br />
kafegulv, på puber og i leiligheter rundt i<br />
byen: ”Når man besøker et skip, så kan<br />
man ikke begrense seg til å være et bud<br />
som forteller om kirketiden. Jeg har ikke<br />
vært ti minutter om bord, før jeg finner<br />
ypperlige anledninger til såre viktige<br />
samtaler. Disse samtalene regner jeg til<br />
det egentlige brennpunkt i min virksomhet,<br />
og har av dem sporet mest<br />
velsignelse”.<br />
2008<br />
87 / 6288<br />
22<br />
62 / 2868<br />
15 / 544<br />
14074<br />
125 / 727<br />
179 / 3341<br />
11 / 25<br />
94 / 398<br />
14 / 4967<br />
3188<br />
210<br />
75 / 13<br />
2009<br />
90 / 5970<br />
18<br />
68 / 2677<br />
11 / 428<br />
15508<br />
177 / 551<br />
214 / 3110<br />
6 / 26<br />
53 / 213<br />
24 / 3592<br />
3193<br />
263<br />
98 / 32<br />
£18 800) viser regnskapet et nettoresultat<br />
på £56 206 mot budsjettert<br />
minus £450. Det positive resultatet for<br />
finansielle poster i forhold til budsjett<br />
skyldes i stor grad inntektsføring av<br />
kursgevinst (endring i markedsverdien)<br />
£15 569 for våre verdipapirinvesteringer.<br />
Dette betyr at nesten halvparten av det<br />
kurstap som ble kostnadsført for 2008<br />
ble gjenvunnet i løpet av 2009. Dette er<br />
urealiserte verdier, i og med at verdipapirene<br />
står urørte.<br />
Det gode resultatet for 2009 gjør det<br />
mulig å sette av midler til nødvendige<br />
vedlikeholdsprosjekter i <strong>2010</strong>, blant<br />
annet utskifting av takvindu i<br />
leseværelset.<br />
De økonomiske realitetene nå er at vi<br />
med normal drift går i balanse hvis vi<br />
utfører minimalt vedlikehold av kirken.<br />
Skal vi få gjort nok på vedlikeholdssiden<br />
fremover, krever det økte inntekter.<br />
Dette vil være en stor utfordring i årene<br />
som kommer.<br />
posisjon som den sentrale finansby i verden<br />
og som et naturlig første stopp for<br />
mange nordmenn som vil lykkes ute i<br />
verden. Det er all grunn til å tro at<br />
antallet nordmenn vil holde seg vedvarende<br />
høyt. En del av kirkens kjernebrukere<br />
som medlemmene av kvinneforeningen<br />
eldes, og behovet for<br />
diakonal innsats vil styrkes i årene som<br />
kommer. Søndagsgudstjensten med<br />
kirkekaffe holder seg godt som det sentrale<br />
samlingspunkt. Kirkens øvrige<br />
arrangementer må nøye gjennomtenkes<br />
og utvikles i årene fremover. Det oppsøkende<br />
arbeidet vil bli stadig viktigere.<br />
Det er vitalt, men svært ressurskrevende.<br />
Dublin fremstår som en by vi bør gi noe<br />
oppmerksomhet fremover. Byen har en<br />
vital koloni, og det er ønskelig å få<br />
etablert et fast gudstjenstetilbud 1-2<br />
ganger i året som minimum.<br />
Vi regner med at vi er i berøring med 3-<br />
4000 av de norske i London gjennom<br />
arrangementer og oppsøkende virksomhet.<br />
Web vil bli viktigste informasjonskanal<br />
fremover. Men det er de<br />
enkelte møtene som kan gjøre noe med<br />
mennesker. Dette er svært arbeidsintensivt<br />
men helt nødvendig. Vi skal satse<br />
sterkt på frivillighet, men kirkens stab<br />
vil fortsatt spille en nøkkelrolle i vidtfavnende<br />
relasjonsbygging.<br />
6) ØKONOMI<br />
Økonomien i London er god, men sårbar.<br />
Etter store underskudd i 2008 på<br />
grunn av store vedlikeholdskostnader<br />
med skifting av det elektriske anlegget<br />
på kirken, kom vi godt ut av 2009 på<br />
grunn av ekstraordinært driftstilskudd fra<br />
hovedkassen kombinert med stram<br />
økonomisk styring, svært gode testamentariske<br />
gaver og et godt resultat fra julebasaren.<br />
For første gang hadde vi basar<br />
over tre dager, og det gav god uttelling.<br />
Årsregnskapet viser et driftsresultat før<br />
finansielle poster på £15 215 mot budsjettert<br />
minus £19 205. Driftresultatet er<br />
en netto av bruttofortjeneste (inkludert<br />
tilskudd fra hovedkontoret) på £396 575<br />
(budsjett: £347 750) og driftskostnader<br />
£381 360 (budsjett: 367 000). Etter<br />
finansielle poster på £40 991 (budsjett:<br />
Midlene fra et eiendomssalg står nå i<br />
bank, i påvente av arbeidet med byggeprosjekt<br />
i kirkens hage. Dette ble stilt i<br />
bero i 2009 på grunn av finanskrisen,<br />
men vi viderefører planarbeidet i <strong>2010</strong><br />
med et revidert prosjekt, som hvis det<br />
realiseres vil gi kirken betydelig økte<br />
inntekter i form av leie.<br />
7) MÅLSETTINGER FOR <strong>2010</strong><br />
De siste årene har vi fokusert sterkt på<br />
oppsøkende arbeid, i tillegg til å holde<br />
høy kvalitet i gudstjenester og arrangementer<br />
på huset. Vi ønsker å videreføre<br />
dette i året som kommer. Vi må fortsatt<br />
ha tydelig fokus på økonomien for å<br />
sikre kirken tilstrekkelige inntekter.<br />
8) UTBLIKK<br />
London er i ferd med å bevege seg ut av<br />
finanskrisen. Byen vil trolig befeste sin<br />
”Altergangene er blitt til sanne frydefester<br />
for meg.” sier Storjohann entusiastisk<br />
i en av rapportene sine fra<br />
London. Slik oppleves gudstjenesten<br />
også i dag. Kaffebord og nattverdsbord,<br />
kafebord og spisebord henger nøye<br />
sammen. Der måltid deles skjer dype<br />
ting. De mange bordene ute bør peke<br />
mot det ene bordet Herren dekker selv.<br />
Torbjørn Holt<br />
Sjømannsprest/daglig leder<br />
Rapporten er en forkortet utgave av<br />
daglig leders årsrapport til<br />
Hovedkontoret. Økonomiavsnittet er tilføyd<br />
etter at revidert regnskap var klart.<br />
13
▲<br />
57 ÅR OG FØRSTEGONGSFØDANDE<br />
For gammal til å vere<br />
Susan Tollefsen, halvt<br />
norsk og busett i London<br />
med mannen Nick, vart<br />
mor til Freya for to år<br />
sidan, i ein alder av 57 år.<br />
Ho er dermed ei av dei<br />
eldste førstegongsfødande<br />
i Europa.<br />
I vinter har Susan stått fram i<br />
media med si forteljing. Ho var<br />
med i eit program med tittelen<br />
”Too old to be a Mum?” på BBC<br />
fjernsyn, ho har vore på framsida i<br />
norske og engelske aviser, og ho<br />
har delteke på det populære<br />
programmet ”Skavlan” på NRK<br />
fjernsyn.<br />
Den godt vaksne småbarnsmora er<br />
ofte å sjå på sjømannskyrkja sine<br />
gudstenester saman med mann,<br />
dotter og svigermor. Vesle Freya<br />
vart døypt i sjømannskyrkja for to<br />
år sidan. Staben og faste gjestar på<br />
kyrkja kjenner Susan som ei blid<br />
og positiv dame, og det var ikkje<br />
Freya vart døypt 5. oktober 2008 i sjømannskyrkja.<br />
vanskeleg å få henne til å stille opp<br />
på endå eit intervju, denne gongen<br />
altså med <strong>Månedsbladet</strong>.<br />
Susan er oppvaksen i England,<br />
med norsk far og engelsk mor. Far<br />
døde relativt tidleg, då Susan var<br />
35. På dødsleget lovde Susan far<br />
sin at ho skulle ta vare på mora,<br />
som ikkje hadde god helse. Det<br />
vart 16 krevjande år. I tillegg til å<br />
vere leiar for avdeling for spesialundervisninga<br />
på ein engelsk<br />
skule, tok altså Susan hovudansvaret<br />
for mor si. Mor døydde då<br />
Susan var 51.<br />
Då hadde ho truffe Nick, som er 11<br />
år yngre. Etter at mor var borte,<br />
følte Susan og Nick at det var på<br />
tide å gifte seg og få born, men då<br />
var Susan allereie for gamal til det.<br />
Iallfall på den vanlege måten. Dei<br />
undersøkte dette med adopsjon,<br />
men fekk vite at dei neppe kom til<br />
bli godkjende på grunn av høg<br />
alder. Og det ville uansett ta fleire<br />
år. Så dei søkte om hjelp til å bli<br />
foreldre med prøverøyrsteknologi.<br />
Svara dei fekk var stort sett negative,<br />
igjen på grunn av høg alder,<br />
men ein russisk klinikk var innstilt<br />
på å kalle Susan og Nick inn til<br />
undersøking og samtale.<br />
Konklusjonen var positiv, og i dag<br />
er Susan og Nick lukkelege<br />
foreldre til Freya på to år. Susan<br />
var altså 57, og Nick 48, då dei<br />
vart foreldre.<br />
-Kvifor har du vald å stille opp<br />
såpass mykje i media?<br />
-Mitt utgangspunkt for å stille opp<br />
i media og snakke om<br />
dette er ideologisk:<br />
Alle kvinner har rett<br />
til å bli mor. Og dersom<br />
eg kan opne<br />
dører for andre, vise<br />
dei at det er mogleg,<br />
så er det greitt for<br />
meg å fronte denne<br />
saka.<br />
-Alle kvinner?<br />
Uansett alder og<br />
sosiale tilhøve?<br />
-Nei, det går nok ei<br />
aldersgrense ein stad,<br />
men den grensa er individuell,<br />
meiner eg, og må baserast på den<br />
enkelte kvinna si helse, medisinsk<br />
historie og så vidare. Og omstenda<br />
rundt må sjølvsagt vurderast. At<br />
mannen min er yngre enn meg, til<br />
dømes. Eg vil vere 70 år når Freya<br />
byrjar på ungdomsskulen, og det er<br />
slett ikkje sikkert at eg vil få<br />
oppleve at ho giftar seg, til dømes.<br />
Då er det godt å vite at mannen<br />
min sannsynlegvis kjem til å leve<br />
lenger enn meg, og kan følgje<br />
henne opp dersom eg ikkje skulle<br />
vere i stand til det. I tillegg har vi<br />
ein avtale med mitt syskenborn i<br />
Noreg og hennar mann: Om eg og<br />
Nick skulle falle frå, skal dei overta<br />
foreldreansvaret for Freya.<br />
-Når det er sagt, er eg sjølvsagt<br />
klar over at dette ikkje er heilt<br />
uproblematisk. Når nokon ser meg<br />
med Freya på armen trur dei at eg<br />
er bestemor hennar. Eg er av og til<br />
nervøs for at ho skal bli mobba når<br />
ho byrjar på skulen, fordi ho har så<br />
gamal mor. Og det er klart at når<br />
ho kjem i tenåra, og eg er over 70,<br />
er det ikkje sikkert at eg greier å<br />
følgje henne opp like bra som<br />
yngre mødre. Eg kan berre vone at<br />
eg som mor greier å gje Freya så<br />
mykje kjærleik og omsorg at ho vil<br />
”tilgje” meg for å vere så gammal,<br />
når ho veks opp. No har både eg<br />
og Nick alltid vore spreke og energiske,<br />
så vi har tru på å halde<br />
koken ei god stund enno!<br />
Susan har plass til både smil og<br />
tårer når ho fortel om dei mange<br />
erfaringane dei siste åra: Vonbrot i<br />
møte med helsevesen og styresmakter,<br />
glede når ein russisk<br />
klinikk vil hjelpe dei, nye vonbrot<br />
med mislukka freistnader på å bli<br />
gravid, og til slutt den store gleda<br />
ved å sjå Freya vekse til.<br />
Freya vart til ved hjelp av In Vitro<br />
Fertilisering (IVF), også kjend som<br />
”prøverøyrsbefrukting”. IVF går ut<br />
på at kvinner som av ulike grunnar<br />
ikkje kan bli gravide på vanleg<br />
måte, får plassert eit ferdig befrukta<br />
egg inn i livmora. Egget er<br />
befrukta i laboratorium. Dersom<br />
mor har levedyktige egg, bruker<br />
ein desse, men det går også an å<br />
bruke egg frå ein donor. I Susan<br />
sitt tilfelle fekk dei egg frå ein<br />
donor. Reint genetisk er altså Nick<br />
far, medan Susan ikkje er mor til<br />
Freya. -Det er rett, seier Susan,<br />
-men Freya er mi dotter likevel.<br />
Det er eg som har bore henne fram<br />
gjennom heile svangerskapet, og<br />
det er mitt blod som har runne<br />
gjennom hennar årer.<br />
14
mor?<br />
fekk barn på denne måten.<br />
Grunngjevinga var at landsbyen<br />
”mobba” henne og mannen fordi<br />
dei ikkje hadde fått barn. Då verka<br />
det for meg som om omsynet til<br />
foreldra gjekk framfor omsynet til<br />
barnet.<br />
-Sjølv meiner eg at eg ikkje er<br />
egoistisk. At eg ikkje fekk born<br />
tidlegare dreier seg som nemnt om<br />
pliktkjensla overfor ei mor som<br />
krevde mykje av meg i mange år.<br />
Eg kunne ha planlagt livet mitt<br />
annleis, kanskje, men slik vart det<br />
ikkje. Trass høg alder meiner eg at<br />
eg har så mykje kjærleik og<br />
omsorg å gje Freya – i mange år<br />
enno – at det bør vere ein god start<br />
på hennar liv.<br />
Susan Tollefsen meiner at ho ikkje er for gammal til å vere mor.<br />
-Livet blir altså til i eit reagensglas,<br />
og eg har høyrt at det slett<br />
ikkje alltid fungerer, at ein må<br />
prøve fleire gonger før det blir ein<br />
ordentleg graviditet. Er dette å<br />
eksperimentere med menneskeliv?<br />
-På ein måte er det nok det. Eg<br />
synest ikkje dette er enkle<br />
spørsmål. Vi fekk vite at dersom eg<br />
skulle bli gravid med trillingar, var<br />
det greiast å fjerne to av dei, for å<br />
minske faren for komplikasjonar.<br />
Det ville ikkje eg ha gjort. Eg trur<br />
som kristen at Gud har skapt kvart<br />
enkelt liv, sjølv om det er med<br />
hjelp av IVF, og det pliktar vi å<br />
gjere vårt ytterste for å ta vare på.<br />
Det er ein ting å diskutere slike<br />
ting prinsipielt og filosofisk, men<br />
Foto: P. K. Steiro<br />
når ein møter den aktuelle situasjonen,<br />
det aktuelle mennesket, blir<br />
det ofte annleis.<br />
-Eg har høyrt det bli sagt at kvinner<br />
i din situasjon er egoistar, at<br />
de let omsynet til dykk sjølve gå<br />
framfor omsynet til barnet, og konklusjonen<br />
blir motsett av det du<br />
seier: At det ikkje er ein menneskerett<br />
å bli forelder. Kva meiner du<br />
om det?<br />
-Eg meiner det eg sa, at alle kvinner<br />
i utgangspunktet har rett til å<br />
bli mor. Men eg kan sjølvsagt ikkje<br />
svare for alle. I programmet ”Too<br />
old to be a Mum?” på BBC, der eg<br />
deltok, var det også reportasje frå<br />
India, der ei kvinne på over 70<br />
-”Nå vil hun ha barn igjen” stod<br />
det å lese på framsida av VG i<br />
januar ein gong. Har de planar om<br />
fleire born, du er snart 60?<br />
-Den overskrifta var nok ei<br />
misforståing. Eg stilte opp i programmet<br />
på BBC, der eg av prinsipielle<br />
grunnar ville undersøke om<br />
det var mogleg for såpass gamle<br />
damer som meg å få hjelp til å få<br />
born. Det viste seg at nokre<br />
engelske legar, som for få år sidan<br />
kontant avviste alle over 50, no er<br />
viljuge til å vurdere meg, noko<br />
som kan gje håp til andre kvinner i<br />
liknande situasjon. Men Nick og<br />
eg kjem ikkje til å prøve å få fleire<br />
born. Vi prøvde tre gonger. Tredje<br />
gongen trudde vi også det hadde<br />
gått gale, men så viste det seg at<br />
det gjekk bra likevel. Det var ei<br />
krevjande tid, med store<br />
belastingar fysisk, mentalt og<br />
økonomisk. Også for vårt ekteskap<br />
var det krevjande, på grunn av<br />
store opp- og nedturar. Vi var<br />
samde om at dersom det ikkje<br />
fungerte tredje gongen, ville vi<br />
ikkje prøve igjen. Men så fekk vi<br />
Freya, og eg er uendeleg takksam.<br />
-Det går ikkje ein dag utan at eg<br />
ser på Freya og seier: ”Takk, kjære<br />
Gud!” Eg kan berre håpe, når eg<br />
ein dag skal ut av denne verda, at<br />
eg kan seie at eg gjorde det rette.<br />
■ Paul Kristian Steiro<br />
15
▲<br />
KULTURNYTT<br />
NorskArt i London<br />
Storbritannia, seier ho. Og ho legg til: -<br />
Eit anna poeng med arrangementet er at<br />
det er ein fin måte å samle både eksisterande<br />
og potensielle ANSA-medlemer<br />
til noko triveleg, inspirerande og sosialt.<br />
-Kva tenker de omkring ”Nordlys”-konseptet?<br />
-Konseptet skal gjennomsyre galleriet.<br />
Planen er å stenge ute alt lys frå<br />
galleriet, og lyse opp veggane innvendig<br />
med bilete av nordlys i rørsle. Vidare<br />
blir det små øyer på golvet, der små<br />
lamper lyser opp øyene og kunstverka<br />
der.<br />
-Er det interesse blant medlemene i<br />
ANSA for dette?<br />
-Ja, det har det alltid vore. I år har<br />
rekordmange meldt seg på, og nivået er<br />
høgre enn nokon sinne. NorskArt vart<br />
ein suksess i fjor, og vi reknar med å<br />
trekke eit endå større publikum i år. Alle<br />
som er interessert i kunst, eller i å treffe<br />
andre norske, stutt sagt: ALLE er<br />
velkomne til NorskArt <strong>2010</strong>!<br />
KVAR: The Maverik Showroom<br />
(www.maverikshowroom.com)<br />
NÅR: Ons 28. april – laur 1. mai<br />
OPNINGSTIDER:<br />
Onsdag: 18-21<br />
Torsdag-fredag: 11-18<br />
Laurdag: 11-14<br />
■ Paul Kristian Steiro<br />
Kim Andre Larsen stiller ut på NorskArt.<br />
Det blir spennande kunstdagar<br />
når ANSA arrangerer<br />
NorskArt i London 28. april til<br />
1. mai.<br />
ANSA - Association of Norwegian<br />
Students Abroad – er interesseorganisasjonen<br />
for norske studentar i<br />
utlandet. ANSA London pleier kvart år<br />
å arrangere utstilling, NorskArt, med<br />
deltaking frå kunst- og designstudentar i<br />
Storbritannia. Dette skjer i år i The<br />
Maverik Showroom frå onsdag 28. april<br />
til laurdag 1. mai, og temaet er<br />
”Northern Light” – Nordlys – eit tema<br />
som er assosiert med Noreg.<br />
Yassmine<br />
Johansen er<br />
styrelem i ANSA<br />
London og<br />
prosjektansvarleg<br />
for NorskArt <strong>2010</strong>.<br />
Ho fortel at<br />
poenget med å<br />
arrangere denne<br />
Yassmine Johansen utstillinga er å gje<br />
kunst- og designstudentar i Storbritannia<br />
høve til å få vist fram seg og kunsten<br />
sin. -Men det er også mogleg å søke om<br />
å få stille ut sjølv om ein ikkje bur i<br />
Ida Elevine: Metal Lungs.<br />
16
▲<br />
NEKROLOGER<br />
Stemningsfullt<br />
Elizabeth Arneberg<br />
Menigheten i London tok farvel med en<br />
av sine veteraner da Elizabeth Arneberg<br />
ble begravet fra Sjømannskirken 5.<br />
februar <strong>2010</strong>. Hun døde stille 20. januar<br />
i Eltham etter noen tids sykdom, noen<br />
dager etter sin 94-årsdag. Hun fikk et<br />
langt, rikt og begivenhetsrikt liv. Hun<br />
ble født i Blyth i Northumbria av norske<br />
foreldre, og levde store deler av sitt liv i<br />
England. Mange kjente henne som den<br />
dyktige og profesjonelle forretningskvinnen<br />
hun var i mer enn 60 år.<br />
Hun gikk inn og ut i Sjømannskirken i<br />
mange år, og var av de få gjenlevende<br />
som var tilstede på kirkens åpning i<br />
1927. I krigsårene jobbet hun for ulike<br />
departementer i den norske eksiladministrasjonen<br />
i Kingston House.<br />
Etter krigen arbeidet hun en tid som<br />
sekretær for den amerikanske ambassadøren<br />
i Oslo.<br />
The Caledonian Quintet er i ferd med å bli en januartradisjon på sjømannskirka.<br />
Torsdag 28. januar var det duket for<br />
klassisk konsert i sjømannskirka.<br />
Caledonian Quintet med fiolinist Lucy<br />
Waterhouse i spissen gjestet<br />
Sjømannskirka for andre gang. Så nå har<br />
nok forhåpentligvis denne klassiske konserten<br />
blitt en tradisjon hos oss!<br />
Caledonian Quintet består ellers av<br />
Kurosh Davis (fiolin), Christopher Allen<br />
(cello), Timothy Amherst (kontrabass)<br />
og Gareth Owen (piano). På programmet<br />
stod musikk av både Debussy og<br />
Schubert og vi fikk også med oss noen<br />
lyriske innslag.<br />
Lucy Waterhouse er aktivt med i<br />
Sjømannskirka ellers i året også. Hun<br />
spiller gjerne fiolin på gudstjeneste og til<br />
og med hennes 5-årige datter har opptrådt<br />
i kirka med rørende fiolinspill.<br />
Det var rundt 40 tilhørere som virket<br />
svært fornøyde over det de fikk oppleve.<br />
<strong>Månedsbladet</strong> møtte noen av dem under<br />
pausen:<br />
Hva synes du om konserten?<br />
Jill Butler:<br />
”Fantastisk!<br />
Stykkene av<br />
Debussy var<br />
storartede! At<br />
han bare var 18<br />
år da han skrev<br />
det er utrolig!”<br />
Ingrid Berdal<br />
Helen Lord<br />
Ingrid Berdal:<br />
”Jeg synes den<br />
var veldig fin<br />
og livlig. Og<br />
jeg likte det<br />
andre stykket<br />
veldig godt!”<br />
Helen Lord:<br />
”Debussy var<br />
svært vakkert!<br />
Det var en fantastisk<br />
pianist<br />
og Lucy var<br />
utrolig! Og<br />
gode vafler og<br />
kaffe!”<br />
Halldor Fosså<br />
”Dette var<br />
”mykje lys og<br />
mykje varme”!<br />
Og flott å høre<br />
mitt morsmål<br />
(tysk) bli<br />
sunget!”<br />
I Oslo møtte hun Oddvar, en kollega fra<br />
Kingston House, og de giftet seg i 1950.<br />
Etter hvert flyttet de til London hvor de<br />
drev firmaet Norwegian Suppliers,<br />
senere Scandinavian Suppliers i mange<br />
år.<br />
Jeg ble kjent med Elizabeth som en blid<br />
og positiv dame som alltid hadde et<br />
vennlig smil til alle. Hun deltok på de<br />
fleste gudstjenster og de fleste av<br />
kirkens arrangementer frem til det i de<br />
siste par årene ble vanskelig å komme<br />
til kirken.<br />
Vi lyser fred over Elizabeths gode<br />
minne.<br />
■ Torbjørn Holt<br />
Jill Butler<br />
Halldor Fosså<br />
■ Tekst/foto: Bodil-Merete Salvesen<br />
Fra Elizabeth Arnebergs 90-årsdag, som<br />
ble feiret på sjømannskirken.<br />
17
▲<br />
PÅSKEPREKEN<br />
One small step for a man<br />
inn i lidelsen, at han selv gikk<br />
i døden. Jesus identifiserer seg<br />
med en lidende verden. Derfor<br />
er vi som kirke ikke bare opptatt<br />
av fremgang og lykke og<br />
hygge. For skal vi tale sant om<br />
livet må vi også forholde oss<br />
til sorgen, savnet, lidelsen,<br />
døden. Men midt i mørket<br />
lyser håpet om at det aldri blir<br />
helt mørkt. For uansett hvor<br />
svart det synes, så er vi ikke<br />
alene. Gud er til stede i<br />
lidelsen. Uansett hvor dypt vi<br />
synker, så har Gud steget<br />
dypere.<br />
Jordkloden sett fra månen.<br />
“One small step for a man,<br />
one giant leap for mankind.”<br />
FØR JUL TOK dattera vår sitt første<br />
skritt. At et lite menneske går for første<br />
gang, har skjedd noen milliarder ganger<br />
før. Likevel er det en stor begivenhet for<br />
oss foreldre. Én gang i menneskehetens<br />
historie har ett enkelt steg hatt en enorm<br />
nyhetsinteresse. 21. juli 1969 sitter<br />
mennesker verden over klistret til fjernsynet<br />
mens Neil Armstrong blir det<br />
første menneske på månen. Og han<br />
uttaler de udødelige ord: “One small step<br />
for a man, one giant leap for mankind!”<br />
Mennesket hadde maktet det det hadde<br />
drømt om siden tidenes morgen.<br />
Historiens mest berømte steg. Men det<br />
viktigste?<br />
JEG HAR IKKE merket at månelandingen<br />
hjelper meg i mine små og store<br />
utfordringer i livet. Nei, den blir som<br />
museskritt å regne, sammenliknet med<br />
de kvantesprang Gud tar på sin jordlanding.<br />
Først i jula, da Himmelens Herre stiger<br />
ned på planeten vår og Jesus fødes som<br />
18<br />
et lite menneske i stallen. Så påska, den<br />
innholdsmettede siste uka av hans<br />
jordiske liv. Palmesøndag rir Jesus inn i<br />
Jerusalem som konge. Men mens andre<br />
herskere red på hesten, symbolet på krig<br />
og makt, tar annerledeskongen steget<br />
opp på eselet, som symboliserer fred.<br />
Skjærtorsdag tar han steget ned, for å<br />
vaske disiplenes føtter, og viser at han er<br />
en Herre som ikke er kommet for å<br />
herske, men for å tjene. Langfredag tar<br />
han frivillig steget opp på korset. Og<br />
tilslutt det aller største – steget ut av<br />
grava på påskemorgen. Fra død til liv.<br />
DISSE TO SISTE dagene, langfredag og<br />
påskedag, er sentrum i den kristne tro.<br />
Langfredag er dødens dag. Og vi bor i<br />
dødens verden. Det eneste sikre i<br />
tilværelsen er at alt liv før eller siden tar<br />
slutt. Vår kultur dyrker det ungdommelige<br />
og forsøker desperat å fjerne<br />
døden fra livet. Men det går ikke. Ikke<br />
så lenge våre kjære dør og vi må dø.<br />
Fjernsynsbilder fra Haiti og Chile<br />
minner oss igjen om livets brutalitet, om<br />
en bunnløs lidelse og om dødens makt.<br />
Det kristne budskap er at Gud selv steg<br />
Foto: NASA<br />
Påskedag er livets dag. Da<br />
Jesus tok det lille steget fra<br />
gravhula og ut i hagen, tok<br />
han samtidig hele menneskeheten<br />
med på et kvantesprang<br />
fra død til liv. Og håpet er at<br />
vi skal gå samme vei. Døden<br />
skal likevel ikke få det siste<br />
ord. Derfor kan vi feire gudstjeneste<br />
midt på kirkegården,<br />
som jo de fleste norske kirker<br />
er omgitt av.<br />
Alt blir annerledes i lyset fra påskemorgen.<br />
Menneskelivet, for eksempel. Det<br />
er ikke noe som varer i kun 7, eller 49,<br />
eller 92 år, det er evigvarende og uendelig.<br />
Alt blir annerledes i lyset fra<br />
påskemorgen. For den oppstandne er til<br />
stede i alt og overalt. Og han lytter til<br />
oss i bønnen. Han taler til oss i skriften.<br />
Han gir seg selv i nattverden.<br />
Dette er kirkas doble fokus. Den korsfestede<br />
og oppstandne Jesus Kristus.<br />
Langfredag er fortiden. Jesus tok på seg<br />
alt som har gått galt i min og i<br />
menneskehetens historie. Påskedag er<br />
fremtiden. Håpet om at en dag skal hele<br />
skaperverket settes i rett stand og vi<br />
mennesker ta steget fra død til det evige<br />
liv. I mellomtiden er det påskelørdag på<br />
planeten.<br />
God påske!<br />
■ Just Salvesen
▲<br />
ROALDS SIDE<br />
Allsidig musiker<br />
PAUL GOBEY er et kjent ansikt i vår<br />
menighet, men de fleste forbinder ham<br />
kanskje mer med hans skjønne orgelmusikk<br />
i vår kirke. Paul har nemlig vært<br />
organist hos oss i 20 år, og det er et<br />
engasjement han har skjøttet hver<br />
søndag.<br />
Paul ble født i Romford, Essex, av<br />
norsk-engelske foreldre Tulla og Peter.<br />
Tulla er trofast kirkegjenger hos oss, og<br />
det var også Peter frem til han døde i<br />
2005. Det er også morsomt å nevne at<br />
Pauls bestefar, Leif Jensson, var NRKs<br />
offisielle reporter fra da Kong Haakon<br />
returnerte til Norge etter krigen.<br />
Paul ble oppdratt i et kristent hjem, og<br />
var fra barnsben interessert i musikk og<br />
sang i kor. Om sommeren besøkte han<br />
sin bestemor i Oslo, og det var der han<br />
lærte seg å snakke norsk. Etter vanlig<br />
grunnskole tok han A-levels i tysk og<br />
musikk ved Chigwell School. Deretter<br />
studerte han musikk i tre år ved Royal<br />
College of Music, før han tok et år ved<br />
London University Institute of<br />
Education.<br />
Hans første jobb var ved Forest School i<br />
nordøst-London, hvor han ble ansatt som<br />
Assistant Director of Music. Der drev<br />
Å skrive et testament er den<br />
beste måten å sikre dine nære<br />
når du faller bort.<br />
Du vil også avverge at det oppstår<br />
usikkerhet rundt dine ønsker i en tid som<br />
er tung for dine nære. I Storbritannia er<br />
det andre arveregler enn i Norge, og<br />
mange velger å skrive testamente for å<br />
kunne tilgodese de personer og de<br />
organisasjoner de ønsker. En engelsk<br />
advokat kan bistå med å sette opp et<br />
gyldig testamente.<br />
Mange mennesker har over mange år<br />
valgt å inkludere Sjømannskirken i<br />
London i sitt testamente. Gjennom årene<br />
er det mange som på denne måten har<br />
gitt verdifull hjelp til kirkens drift, og vi<br />
er takknemlige for slike gaver. Det er<br />
ikke arveavgift på testamentariske gaver<br />
han blant annet et kor som sang<br />
da prinsesse Märtha Louise<br />
besøkte kirken i 1990. Koret<br />
hadde flere oppdrag i sørøst-<br />
England, og var også på sangturné<br />
i USA. Etter fem år<br />
bestemte Paul seg for å prøve<br />
noe nytt, og besluttet å dra til<br />
Norge. Han fikk seg jobb i<br />
Østre Slidre menighet i<br />
Oppland som organist, og drev<br />
også orgel- og pianoundervisning<br />
der. Paul trivdes godt i<br />
Norge, men syntes at det var<br />
mye snø.<br />
Etter et år i Norge gikk veien<br />
tilbake til England i 1994. Paul<br />
ble ansatt som Assistant Director<br />
of Music ved St. Dunstans College i<br />
London, og senere fikk han stillingen<br />
Director of Music. I årenes løp har flere<br />
av Pauls elever underholdt oss med sang<br />
og musikk i kirken.<br />
Paul sier at han liker seg godt i kirken;<br />
arbeidet, menigheten - og selvfølgelig de<br />
deilige vaflene! Han er også engasjert i<br />
både Anglo Norse og Grieg Society, og<br />
sitter i styrene der. Han er interessert i<br />
fotografi og reise, og er vidt bereist.<br />
Vi i kirken er svært heldige som har en<br />
En gave med omsorg<br />
til Sjømannskirken, så alt går direkte til<br />
vårt arbeid.<br />
Sjømannskirken føler stor ydmykhet og<br />
takknemlighet til de som velger å<br />
inkludere oss i deres testament og<br />
derved dele verdier de har opparbeidet<br />
gjennom et helt liv med oss.<br />
Sjømannskirken i London må selv skaffe<br />
alt som trengs til drift og vedlikehold så<br />
slike gaver gitt med omsorg er svært<br />
verdifulle for oss.<br />
Ønsker du informasjon om testamentariske<br />
gaver til Sjømannskirken, eller<br />
ønsker du en samtale med oss, kan du ta<br />
kontakt med sjømannsprest Torbjørn<br />
Holt, tlf.07711223059 eller epost<br />
tho@sjomannskirken.no .<br />
■ Torbjørn Holt<br />
Paul Gobey har spilt på kirka i 20 år. Foto: Roald F. Pettersen<br />
så hyggelig og likefrem person som<br />
organist. Av natur er han svært<br />
beskjeden, og liker ikke å snakke om seg<br />
selv eller sitt musikalske talent og hva<br />
han yter for kirken.<br />
■ Roald F. Pettersen<br />
Mer enn kiosk<br />
Dåp? Konfirmasjon? Bryllup? Bursdag?<br />
Vi har gaven!<br />
På sjømannskirken kan du kjøpe håndlagde<br />
sølv- og tinnsmykker, håndlaget keramikk,<br />
krystall og kongetinn.<br />
Velkommen innom!<br />
Mer info: london@sjomannskirken.no<br />
19
▲<br />
PERSONALIA:<br />
Dåp: Kitty Dora Sinclair ble døpt 7.<br />
februar i sjømannskirken. Til lykke<br />
med dagen!<br />
MARTINES VITSER:-)<br />
EN TIL DEG OG EN TIL MEG<br />
Det var en gang to gutter som skulle ut<br />
og plukke nøtter. De var gode venner og<br />
avtalte på forhånd at de skulle dele likt.<br />
Da de var ferdig med å plukke gikk de<br />
hjem. På vei hjem gikk de forbi en<br />
kirke, og den ene gutten sa:<br />
- Vi stopper her og fordeler nøttene i<br />
kirka.<br />
Men da de gikk opp hovedtrappen mistet<br />
de to nøtter.<br />
- Pytt, de tar vi på hjemveien, sa den<br />
første gutten.<br />
Også begynte de å fordele. Da kom<br />
kirketjeneren forbi på kirketrappa og<br />
hørte stemmer:<br />
- En til deg og en til meg...<br />
Kirketjeneren trodde at det var Gud og<br />
djevelen som fordelte mennesker, og løp<br />
til presten og fortalte det. Da presten<br />
hørte dette, løp han til hovedtrappen og<br />
lyttet:<br />
- En til meg, en til deg...<br />
Da trodde han også at det var Gud og<br />
djevelen som fordelte mennesker. Men<br />
kirketjeneren og presten var jo veldig<br />
nysgjerrige på hvordan Gud og djevelen<br />
så ut, så de gikk opp hovedtrappa og<br />
akkurat da hørte de:<br />
- En til deg, en til meg, en til deg og en<br />
til meg. Sånn, da mangler vi bare de to<br />
nede i hovedtrappa.<br />
Det er lettere å stikke av<br />
hvis man bare bor<br />
sammen. Det vanskeligste<br />
med ekteskapet er<br />
kanskje at man må ha så<br />
mye med hverandre å<br />
gjøre.<br />
- Gabriel, 8 år<br />
Martine<br />
Hjertvik er<br />
ettåring på<br />
sjømannskirka.<br />
De kristne gifter seg i kirken fordi de<br />
tror de skal møte Gud der.<br />
- Benedichte, 8 år<br />
Jeg skal ha brudeslør når jeg gifter meg,<br />
og brudekjole og brudebukett. Hvis man<br />
treffer den store kjærligheten, så gifter<br />
man seg i kirken. Hvis man bare treffer<br />
en liten en, så blir man samboere.<br />
- Catharina, 6 år<br />
DET ER BEDRE...<br />
- Det er bedre å stikke nesa i andres<br />
saker enn å stikke andres saker i nesa.<br />
- Det er bedre å fryse i teltet enn å telte i<br />
fryseren.<br />
- Det er bedre å stumpe røyken enn å<br />
røyke stumpen.<br />
- Det er bedre med en dram i timen enn<br />
en time i Drammen<br />
Dåp: Eirik Kaarbø ble døpt 14. februar<br />
i sjømannskirken. Vi gratulerer!<br />
<strong>Månedsbladet</strong> <strong>2010</strong><br />
- Reserver plass til din annonse nå<br />
Annonsepriser:<br />
Full farge A4<br />
<strong>Månedsbladet</strong> kommer ut<br />
fem ganger i <strong>2010</strong><br />
Helside (297mm x 210mm) £490<br />
Halvside (148mm x 210mm) £290<br />
Kvartside (148mm x 105mm) £190<br />
1/8 side (74mm x 105mm) £140<br />
Ønsker du å bestille annonse,<br />
vennligst ta kontakt med:<br />
steen.buus.jensen@sjomannskirken.no<br />
Beskriv hvilken størrelse du kan tenke deg<br />
(ta med navn, firma og kontaktdetaljer).<br />
GULLKORN FRA BARNEMUNN:<br />
Om ekteskap:<br />
Hvis man gifter seg, må det være fordi<br />
man elsker noen mer enn seg selv. Det<br />
tror jeg ikke blir så lett.<br />
- Ellen Martine, 7 år<br />
Man kan bli blind av kjærlighet. Det er<br />
fordi man blir så glad i noen at man bare<br />
ikke orker å se på den personen med et<br />
vanlig blikk.<br />
- Pernille, 8 år<br />
I gamle dager slåss mennene om<br />
damenes brunst.<br />
- Gregor, 7 år<br />
Det viktigste når man gifter seg er at<br />
man har en god monolog.<br />
- Karina, 8 år<br />
Den viktigste forskjellen på ekteskap og<br />
samboerskap, er at man må bli i et<br />
ekteskap. Hvis man ikke vil bli, kan det<br />
bli bråk. Et samboerskap kan man alltids<br />
rømme fra.<br />
- Marianne, 10 år<br />
PENSJONISTVITSER<br />
Bestemoren: - Spis opp grøten din, så<br />
blir du pen når du blir stor.<br />
Jenta: - Spiste du aldri opp all maten din<br />
du da bestemor?<br />
Nordmannen, svensken og dansken<br />
kranglet om hvem som hadde den<br />
minste bestefaren.<br />
Svensken: - Min bestefar er så liten at<br />
han kan stå oppreist under et bord.<br />
- Det er nå ingenting, sa dansken. - Min<br />
bestefar er så liten at han kan stå<br />
oppreist under en stol.<br />
Da begynte nordmannen å gråte. - Min<br />
bestefar er død, han døde da han falt ned<br />
fra teppekanten.<br />
- Jeg har fått meg et nytt høreapparat, så<br />
bra at jeg hører gresset gro!<br />
- Hva koster det da?<br />
- Ti på halv fire.<br />
Hva er gammelt, grått og rynkete og<br />
tilhører farfar? Svar: Farmor<br />
Har du en favorittvits? Send den til<br />
Martine: mhj@sjomannskirken.no<br />
21
KIRKEKALENDER<br />
MARS<br />
Tirsdag 16 kl 20.00 Fotball på Bacon`s College<br />
Onsdag 17 kl 11.00 Småbarnstreff<br />
Torsdag 18 kl 12.00 Kvinneforening<br />
18. – 21. Konfirmasjonsleir – Europa-kirkene<br />
Lørdag 20 kl 10.00 Lørdagsskole/byggekloss<br />
Søndag 21 kl 11.00 Høymesse<br />
kl 13.00 Gudstjeneste i Newcastle<br />
kl 19.00 Gudstjeneste i Middlesbrough<br />
Tirsdag 23 kl 20.00 Fotball på Bacon`s College<br />
Onsdag 24 kl 10.00 Skolegudstjeneste på Den norske skolen<br />
kl 11.00 Småbarnstreff<br />
kl 20.00 Onsdagsklubb<br />
Torsdag 25 kl 12.00 Krigsseiler- og seniorlunsj. Påmelding<br />
kl 19.30 Konsert med Bergen Filharmoniske<br />
Orkester i Cadogan Hall<br />
27. - 28 Vårmarked (12.00 – 16.00)<br />
Søndag 28 kl 11.00 Høymesse<br />
Tirsdag 30 kl 20.00 Fotball på Bacon’s College<br />
Onsdag 31 kl 11.00 Småbarnstreff<br />
APRIL<br />
Torsdag 1<br />
Fredag 2<br />
Søndag 4<br />
Tirsdag 6<br />
Onsdag 7<br />
Lørdag 10<br />
Søndag 11<br />
Tirsdag 13<br />
Onsdag 14<br />
Torsdag 15<br />
Lørdag 17<br />
Søndag 18<br />
Tirsdag 20<br />
Onsdag 21<br />
Lørdag 24<br />
Søndag 25<br />
Tirsdag 27<br />
Onsdag 28<br />
MAI<br />
Søndag 2<br />
Tirsdag 4<br />
Onsdag 5<br />
Torsdag 6<br />
Lørdag 8<br />
Søndag 9<br />
Tirsdag 11<br />
Onsdag 12<br />
kl 12.00 Kvinneforening. Gudstjeneste.<br />
kl 19.00 Gudstjeneste med påskemåltid.<br />
Påmelding<br />
kl 11.00 Pasjonsgudstjeneste<br />
kl 11.00 Høytidsgudstjeneste<br />
kl 20.00 Fotball på Bacon`s College<br />
kl 11.00 Småbarnstreff<br />
kl 10.00 Lørdagsskole<br />
kl 11.00 Familiegudstjeneste<br />
kl 12.00 Skrivesirkel<br />
kl 20.00 Fotball på Bacon`s College<br />
kl 11.00 Småbarnstreff<br />
kl 20.00 Onsdagsklubb<br />
kl 12.00 Kvinneforening<br />
kl 14.00 Konsert med Lørenskog kirkekor. Kollekt<br />
kl 11.00 Høymesse<br />
Turgruppe<br />
kl 20.00 Fotball på Bacon`s College<br />
kl 11.00 Småbarnstreff<br />
kl 10.00 Lørdagsskole/Byggekloss<br />
Åpen skole på Den Norske Skolen. Minibasar.<br />
kl 11.00 Høymesse<br />
kl 20.00 Fotball på Bacon`s College<br />
kl 11.00 Småbarnstreff<br />
kl 20.00 Onsdagsklubb<br />
kl 11.00 Familiegudstjeneste<br />
kl 18.30 Fotball i Southwark Park<br />
kl 11.00 Småbarnstreff<br />
kl 12.00 Kvinneforening<br />
kl 10.00 Lørdagsskole/Byggekloss<br />
kl 11.00 Høymesse. Samtalegudstjeneste med<br />
konfirmantene<br />
Turguppe<br />
kl 19.00 Gudstjeneste i Middlesbrough<br />
kl 12.00 Skrivesirkel<br />
kl 18.30 Fotball i Southwark Park<br />
kl 11.00 Småbarnstreff<br />
kl 20.00 Onsdagsklubb<br />
Torsdag 13<br />
Søndag 16<br />
Mandag 17<br />
Tirsdag 18<br />
Onsdag 19<br />
Torsdag 20<br />
Lørdag 22<br />
Søndag 23<br />
Tirsdag 25<br />
Onsdag 26<br />
Torsdag 27<br />
Søndag 30<br />
JUNI<br />
Tirsdag 1<br />
Onsdag 2<br />
Torsdag 3<br />
Lørdag 5<br />
Søndag 6<br />
Tirsdag 8<br />
Onsdag 9<br />
Lørdag 12<br />
Søndag 13<br />
Tirsdag 15<br />
Onsdag 16<br />
Torsdag 17<br />
Lørdag 19<br />
Søndag 20<br />
Tirsdag 22<br />
Onsdag 23<br />
Søndag 27<br />
kl 12.00 Kristi Himmelfartsgudstjeneste<br />
kl 11.00 Høymesse<br />
kl 14.30 Gudstjeneste i Glasgow<br />
kl 11.00 Festgudstjeneste<br />
kl 13.00 Folkefest i Southwark Park<br />
kl 19.00 Nasjonalfest<br />
kl 18.30 Fotball i Southwark Park<br />
kl 11.00 Småbarnstreff<br />
kl 12.00 Kvinneforening. Båttur på Themsen.<br />
Påmelding<br />
kl 10.00 Lørdagsskole/Byggekloss<br />
kl 11.00 Konfirmasjonsgudstjeneste<br />
kl 19.00 Fotball i Southwark Park<br />
kl 11.00 Småbarnstreff<br />
kl 20.00 Onsdagsklubb<br />
kl 12.00 Krigsseiler- og seniorlunsj. Påmelding<br />
kl 11.00 Høymesse<br />
kl 19.00 Fotball i Southwark Park<br />
kl 11.00 Småbarnstreff<br />
kl 12.00 Kvinneforening på KFUK-hjemmet<br />
kl 10.00 Lørdagsskole/Byggekloss<br />
kl 11.00 Høymesse<br />
kl 13.30 Medarbeidersamling (til 15.30)<br />
kl 19.00 Økumenisk gudstjeneste<br />
kl 13.00 Gudstjeneste i Newcastle<br />
kl 12.00 Skrivesirkel<br />
kl 19.00 Fotball i Southwark Park<br />
kl 11.00 Småbarnstreff<br />
kl 20.00 Onsdagsklubb<br />
kl 10.00 Turgruppe<br />
kl 11.00 Høymesse<br />
Kirkens årsmøte<br />
kl 14.30 Gudstjeneste i Glasgow<br />
kl 19.00 Edinburgh<br />
kl 19.00 Fotball i Southwark Park<br />
kl 11.00 Småbarnstreff<br />
kl 10.00 Skolegudstjeneste på Den norske skolen<br />
kl 12.00 Kvinneforening<br />
kl 10.00 Lørdagsskole/Byggekloss<br />
kl 11.00 Familiegudstjeneste.<br />
Sommeravslutning med grilling i hagen<br />
kl 19.00 Fotball i Southwark Park<br />
kl 20.00 Onsdagsklubb<br />
kl 11.00 Høymesse<br />
HUSK OGSÅ:<br />
Gudstjeneste hver søndag kl 11.00 hele sommeren<br />
19 september kl 11.00 Familiegudstjeneste. M-dag. Leker og<br />
grilling i hagen etterpå.<br />
2 oktober kl 19.00 Høstfest<br />
23-24 oktober Menighetstur<br />
19-21 november Basar<br />
23