MÅNEDSBLADET 2/2013
Create successful ePaper yourself
Turn your PDF publications into a flip-book with our unique Google optimized e-Paper software.
<strong>MÅNEDSBLADET</strong><br />
NYTT FRA SJØMANNSKIRKEN I LONDON · HØSTNUMMER · 2/<strong>2013</strong> · ÅRGANG 76<br />
TEMA: KIRKE<br />
I VERDENS<br />
HVERDAG<br />
BESØK AV<br />
SJØMANNSPRESTEN<br />
GUDSTJENESTE<br />
– ET STED Å<br />
FINNE HVILE<br />
SANSEROM<br />
I KIRKEN<br />
ANDAKTEN:<br />
VELKOMEN HEIMOM
TUNG TIDS TALE<br />
Det heiter ikkje: eg – no lenger.<br />
Heretter heiter det: vi.<br />
Eig du lykka så er ho ikkje lenger<br />
berre di.<br />
Alt det som bror din kan ta imot<br />
av lykka di, må du gi.<br />
Alt du kan løfte av børa til bror din,<br />
må du ta på deg.<br />
Det er mange ikring deg som frys,<br />
ver du eit bål, strål varme ifrå deg!<br />
Hender finn hender, herd stør herd,<br />
barm slår varmt i mot barm.<br />
Det hjelper da litt, nokre få forfrosne<br />
at du er varm.<br />
HALLDIS MOREN VESAAS<br />
(1907–1995)<br />
– FRA TUNG TIDS TALE (1945)<br />
JBenninger/Flickr<br />
2 <strong>MÅNEDSBLADET</strong>
SPEAKER’ S CORNER<br />
KIRKE I VERDENS HVERDAG<br />
Den norske kirken i London har dype røtter. Den første norske kirkeetableringen<br />
i verdensbyen ved Themsen skjedde allerede i unionstiden<br />
med Danmark i 1693, bare tiår etter Londonbrannen.<br />
Historien om norsk kirke i London spenner fem århundrer,<br />
og vi har i skiftende tider, i velstand og depresjon, i<br />
fredstid og gjennom to verdenskriger vært et norsk ankerfeste<br />
i London. Det vil vi fortsatt være. Selv om tidligere<br />
generasjoner med sjøfolk nå byttes ut med businessfolk,<br />
studenter og turister, har vi fortsatt en jobb å gjøre i verdensmetropolen<br />
London. En kirke skal alltid fokusere på<br />
Kristus. Det er fortellingene om ham som skal bære vår<br />
virksomhet, og gudstjenstene hver søndag kl. 11 er stadig vårt sentrale<br />
møtepunkt.<br />
Når nordmenn tenker kirke, tenker vi oftest på bygningene. Slik er det<br />
også i London. Den vakre mursteinskirken vår er et vakkert og verdig<br />
samlingspunkt. Vi bruker mye krefter og ressurser på å holde den i god<br />
stand. Men den kristne kirke er ikke først og fremst bygninger. Det<br />
sentrale greske ordet på kirke er «ekklesia» og det henspeiler på en forsamling<br />
av mennesker, ikke bygningene menneskene samles i. Kirkens<br />
sentrale møtepunkt har alltid vært gudstjenesten hvor menneskene som<br />
Det sentrale greske ordet<br />
på kirke er «ekklesia» og<br />
det henspeiler på en<br />
forsamling av mennesker,<br />
ikke bygningene<br />
menneskene samles i.<br />
kommer sammen møter Kristus gjennom forkynnelse og sakramenter.<br />
Det er dette møtet som er det sentrale – møtet mellom mennesker og<br />
Vennlig hilsen<br />
Torbjørn Holt<br />
Sjømannsprest/daglig leder<br />
Kristus, som også – og alltid også, vil være et møte mellom<br />
mennesker. Det er møtet, ikke bygningene som er i fokus,<br />
men det gode kirkerommet gir gudstjenesten gode<br />
rammer. Vi er heldige som har en så flott kirke.<br />
I dette nummeret av Månedsbladet fokuserer vi på<br />
ulike måter å være kirke på her i London. God lesning!<br />
<strong>MÅNEDSBLADET</strong><br />
Kirkeblad for Sjømanns kirken i London,<br />
St. Olavs kirke. Bladet kommer ut med fire<br />
nummer per år. Opplag: 2000. Kontingent<br />
£25, Inkluderer støttemedlemskap.<br />
Redaksjon:<br />
Torbjørn Holt (ansv. red.),<br />
Ragnhild Meland (red.), Rune Bakken,<br />
Dan Eliassen, Bjarte Valen<br />
Grafisk design: Dan Eliassen<br />
Kirkens adresse:<br />
1 St. Olavs Square, Albion Street,<br />
Rotherhithe,<br />
London SE16 7JB<br />
Reg. charity nr 220235<br />
Telefon/kontakt:<br />
TLF: 020 7740 3900<br />
FAX: 020 7237 7280<br />
MOB: Torbjørn Holt 07711 223 059<br />
london@sjomannskirken.no<br />
www.sjomannskirken.no/london<br />
www.nettkirken.no<br />
Åpningstider:<br />
Mandag og tirsdag stengt<br />
Onsdag, torsdag, fredag 13–18<br />
Lørdag 12–16<br />
Søndag 10–16<br />
Slik finner du kirken:<br />
BUSS: Fra sentrum: 188.<br />
Fra Waterloo: 381. Fra Liverpool Street og<br />
London Bridge: 47.<br />
UNDERGRUNN: Jubilee Line til Canada<br />
Water eller Bermondsey Station.<br />
OVERGROUND: til Rotherhithe Station.<br />
RUTEINFO: www.tfl.gov.uk<br />
Kontonummer<br />
NORGE: 7877.08.11081<br />
UK: 62243005 Sort code: 40-51-14<br />
<strong>MÅNEDSBLADET</strong> 3
SJØMANNSKIRKEN I STORBRITANNIA<br />
INNHOLD<br />
3 Speaker’s corner<br />
Kirkenytt:<br />
5 Nytt fra kirken<br />
6 Kvinneforeningen på tur til Isle of Man<br />
Torbjørn Holt<br />
Sjømannsprest<br />
Daglig leder<br />
Thomas Wagle<br />
Sjømannsprest<br />
Kapellan<br />
Steen Buus-Jensen<br />
Administrasjonsleder<br />
Wenche Jensen<br />
Husmor<br />
Tema: kirke i verdens hverdag:<br />
8 Fotoreportasje<br />
10 Frivilighet<br />
14 Hjemmebesøk<br />
16 Gudstjenesten<br />
18 Småbarnstreff<br />
19 Trosopplæring<br />
Liz Dean<br />
Vaktmester<br />
Britt Bagnold<br />
Sekretær<br />
Jostein Handal<br />
Reisetjenesten<br />
Edinburgh<br />
Ingrid Ims<br />
Studentprest<br />
Storbritannia<br />
og Irland<br />
12 Kirkekalender & program våren <strong>2013</strong><br />
20 Bokhjørnet<br />
20 Roalds spalte<br />
21 Andakten: Velkomen heimom<br />
22 Annonser/reklame<br />
Ragnhild Meland<br />
Informasjonsansvarlig<br />
Astrid Sandvand<br />
Dahlen<br />
Menighetspedagog<br />
Håvard Sandvand<br />
Dahlen<br />
Diakonal<br />
medarbeider<br />
Få Månedsbladet i posten<br />
Du kan abonnere på Månedsbladet. I <strong>2013</strong> blir det tre nummer.<br />
Send din adresse til london@sjomannskirken.no. Anbefalt donasjon<br />
for abonnement er £25.<br />
Nyhetsbrev<br />
Hver uke sender vi ut et elektronisk nyhetsbrev. Du melder<br />
deg på via vår nettside. Klikk på brevikonet nederst i høyre<br />
hjørne og skriv inn din e-postadresse.<br />
Sjømannskirken på Facebook<br />
Vi er på Facebook! Du finner oss på Sjømannskirken i London.<br />
Trykk «like» og du får informasjon om hva som skjer på kirken.<br />
4 <strong>MÅNEDSBLADET</strong>
KIRKENYTT<br />
NYTT FRA KIRKEN<br />
Steinway-flygel til kirken<br />
På forsommeren fikk Sjømannskirken i London en storslagen gave fra<br />
Gerd og Otto Norland: et Steinwayflygel som nå har fått sin plass inne i<br />
kirkerommet. Det er et praktfullt instrument fra begynnelsen av 1990-tallet,<br />
og har en nydelig klang. Det vil gjøre det mulig å styrke musikken i gudstjenesten,<br />
og er også et utmerket konsertinstrument. Kirkens<br />
Yamahaflygel, som i sin tid var en gave fra Kong Olav, vil fortsatt stå på sin<br />
faste plass i leseværelset. men nå får vi altså helt nye musikalske muligheter<br />
inne i kirken. Hjertelig takk til Gerd og Otto for den generøse gaven!<br />
Flygelet vil bli tatt offisielt i bruk på en konsert som vi arrangerer søndag<br />
20. oktober kl. 13, etter kirkekaffen. Under denne konserten vil vi også<br />
ta opp en kollekt til det nyetablerte fondet for reparasjon av kirkens orgel.<br />
Velkommen!<br />
Vi håper alle har mulighet til å bidra med dette beløpet. Det er svært viktig<br />
for kirkens drift, hvor vi hvert år må skaffe alle pengene vi trenger til<br />
drift. Støttemedlemskapet bidrar også til utgivelsen av Månedsbladet, og<br />
kirkens øvrige informasjontjenester på e-post, web og Facebook. Takk for<br />
bidraget ditt.<br />
Ny kirkerådsleder<br />
Bård Bratland ble på kirkerådsmøtet etter kirkens årsmøte i juni valgt til<br />
leder for kirkerådet for perioden <strong>2013</strong>–2014. Bård Lyngnes ble valgt til<br />
nestleder og treasurer. De øvrige medlemmene av kirkerådet er Anne<br />
Hovland-Pye, Liv Shonfield, Torbjørn Holt og Tove Sylstad Iversen, representant<br />
fra ambassaden. Thomas Wagle er ansattes representant, og<br />
Steen Buus Jensen møter fast fra administrasjonen.<br />
Støttemedlemskap for <strong>2013</strong><br />
Kirkerådet fastsatte i møte 3. juli satsen for støttemedlemskap for <strong>2013</strong> til<br />
£35. Vi sender ut innbetalingsbrev for støttemedlemskapet i disse dager.<br />
<strong>MÅNEDSBLADET</strong> 5
KIRKENYTT<br />
KVINNEFORENINGEN PÅ TUR<br />
TIL ISLE OF MAN<br />
TEKST OG FOTO<br />
ANNE SOFIE MARWA & REIDUN ADAMS<br />
Kvinneforeningen holder som regel sine møter på Sjømannskirken, men<br />
med noen års mellomrom arrangeres det også større utflukter. Etter initiativ<br />
fra leder av Kvinneforeningen, Aase Walker, ble det i mai invitert til<br />
å være med på tur til Isle of Man.<br />
Torsdag 2. mai dro 23 medlemmer med Easy Jet fra Gatwick til Isle of<br />
Man hvor vi ble møtt med buss. Det ble sen ettermiddag før vi kom fram<br />
til Empress Hotel i Douglas. På kvelden kom den norske konsulen og<br />
fruen, Lars og Geraldine Ugland, og hilste på oss og spanderte drinker på<br />
oss alle.<br />
Dagen etter, fredag 3. mai, ble vi hentet av Berney, kombinert sjafør<br />
og guide. Turen gikk nordover til Laxey og The Laxey Wheel, et 72 fot<br />
høyt vannhjul som ble bygd i 1854 for å pumpe vannet ut av gruvene.<br />
Noen av damene var modige nok til å klatre til topps, de fleste var fornøyd<br />
med 1. avsats.<br />
Derfra gikk turen til Ramsey og Grove Museum hvor vi ble servert<br />
cream tea. Museet var interessant. Det viser hvordan livet var på dronning<br />
Victorias tid. For oss damene var det ikke minst moro å se sysakene<br />
som ble brukt på den tiden.<br />
Vi fulgte TT-ruten til vestkysten og Peel hvor vi så vidt rakk en runde<br />
på Peel Castle før de stengte. Slottet stammer fra vikingtiden. Kvelden disponerte<br />
vi selv og de fleste fant steder å spise i byen.<br />
Lørdag 4. mai bar turen sydover, først med damptog til Castletown.<br />
Der var vi på Nautical Museum. Vi hadde bestilt guide, men han uteble,<br />
så Berney fikk raskt tak i en annen til å guide oss. Han var ansatt på The<br />
Old House of Keys, det første parliamentet på Isle of Man. Dermed ble vi<br />
invitert dit og fikk en innføring i forhandlinger som hadde foregått opp<br />
gjennom tidene. Isle og Man har æren av å være det første landet til å gi<br />
kvinner stemmerett.<br />
Turen videre gikk med buss, først til Gregneash, en gammel landsby<br />
med «thatched cottages» (hus med stråtak) og Loghtan sheep (sauer<br />
med fire horn). Så var det et kort hopp til The Sound for lunsj. Kafféen<br />
der ble åpnet i 1992 av Kong Harald og Dronning Sonja. Vi var innom Port<br />
Erin på tilbakeveien, hvor vi vandret litt rundt i gatene. Om kvelden var<br />
det bestilt bord for oss alle til en koselig middag på Palace Hotel.<br />
Søndag 5. var det fritt valg inntil vi ble hentet av Berney kl. 15 og kjørt<br />
til flyplassen. Vi var tilbake på Gatwick ca kl. 19.<br />
Berney var en virkelig fin guide. Han informerte om livet på Isle of<br />
Man både før og nå og kom med mange fine og morsomme historier.<br />
Aase Walker hadde gjort en flott jobb med å arrangere alt og legge til<br />
rette for oss.<br />
Kvinneforeningen møtes to ganger i måneden til lunsj, hyggelig prat og<br />
variert program.<br />
6 <strong>MÅNEDSBLADET</strong>
KIRKENYTT<br />
I år ble 15 ungdommer konfirmert i Sjømannskirken i London. Kapellan<br />
Thomas Wagle og meninghetspedagog Astrid Sandvand Dahlen takker<br />
for en flott konfirmasjonstid. På selve konfirmasjonsdagen var en fullsatt<br />
kirke med å feire konfirmantene.<br />
VELKOMMEN TIL<br />
GUDSTJENESTER I<br />
ST. GEORGE’S CHURCH<br />
I ESHER<br />
KONFIRMASJON <strong>2013</strong><br />
Neste års konfirmantopplegg starter i oktober. For informasjon og<br />
registrering, ta kontakt med kirken eller se våre nettsider:<br />
www.sjomannskirken.no/london/konfirmasjon<br />
Jørn Tomter Jacqueline Banerjee<br />
For mange er det langt å reise til Sjømannskirken i Rotherhithe. En stor<br />
koloni nordmenn er bosatt i området rundt Den norske skolen i<br />
Wimbledon. Som et tilbud til alle nordmenn som bor i dette området,<br />
starter vi denne høsten opp med månedlige gudstjenester i St. George’s<br />
Church i West End, Esher.<br />
Dette er en hyggelig gammel kirke der vi i noen år har hatt gudstjenester<br />
på julaften kl. 11. For å få kabalen til å gå opp, vil samme prest ha<br />
gudstjeneste i Sjømannskirken i Rotherhithe kl. 11 og i Esher etterpå.<br />
Gudstjenestene i St. George’s Church vil derfor være kl. 16. Første gudstjeneste<br />
finner sted 29. september. Se i kirkekalenderen (s. 12–13) for<br />
opplysninger om datoene fremover.<br />
Noe av det viktigste nå er å få i gang en komité som kan ta ansvaret<br />
for kaffebordet etter gudstjenesten. Har du lyst til å være med å steke<br />
vafler og koke kaffe en gang eller to i semesteret Ta kontakt med prest<br />
Thomas Wagle: twa@sjomannskirken.no<br />
Kirkens adresse: St. George’s Church, West End Lane, Esher KT10 8LF<br />
<strong>MÅNEDSBLADET</strong> 7
TEMA: KIRKE I VERDENS HVERDAG – FOTOREPORTASJE<br />
FOTOREPORTASJE<br />
KIRKEN VÅR<br />
På de store dagene kommer nordmenn frem fra kriker og kroker og fyller<br />
kirken til randen: 17. mai, basar, julaften... Da er det godt å være nordmann<br />
– men like viktig, eller kanskje viktigere, er hverdagene her på kirken.<br />
Hver eneste fredag, når de små barna sitter i ring og synger «lillefinger,<br />
lillefinger, hvor er du», eller når seniorene kommer og deler<br />
minner om teaterforestillinger de så i Oslo på 50-tallet. Alle turistene<br />
som er innom her – de to unge jentene som ble robbet og trenger et<br />
sted å overnatte. Eller pårørende som kommer og trenger noen å snakke<br />
med fordi vonde ting har skjedd. Sjøulken som pleide å «gå på London»<br />
i en svunnen tid og frydes ved å dele gode historier fra den gang da over<br />
en god kopp kaffe. På torsdagene kommer Kvinneforeningen – de disker<br />
opp, organiserer loddtrekning og lytter til interessante foredrag. En<br />
gang i mellom kommer de lidenskaplige litteraturelskerne i Skrivesirkelen.<br />
Med dempede stemmer leser de høyt for hverandre og deler andektig<br />
tekster de har skrevet. I det de går ut av døren, fylles kirken av barn og<br />
voksne som kommer for å lære norsk. Det yrer av liv og lyd og norskengelske<br />
gloser. Vaflene går ned på høykant og de kappes om å få flest i<br />
munnen på en gang. På søndagene ringer klokkene og inviterer alle til<br />
gudstjeneste, til nattverdfellesskap, og en god prat under kirkekaffen.<br />
Foreldre bærer sine barn til dåpen og de som elsker hverandre sier høyt<br />
JA under våre vakre glassmalerier. Kopper bæres ut og inn, ut og inn, hele<br />
uken igjennom. Mange ulike møter finner sted. Noen ganger kommer<br />
man for alvor, andre ganger for ubekymret hverdag og glede. Og her er<br />
det rom for begge deler. På disse sidene kan du se bilder som forteller<br />
historier fra kirkehverdagen!<br />
Det er god klang i kirkerommet. Her fra en matinékonsert med sopranen<br />
Anna Thunström (1). Syttende mai er vi så glad i... Moro fra morgen<br />
til kveld på Sjømannskirken for små og store prinsesser (2 & 3).<br />
Olavskoret er på plass året rundt, ikke bare på festdager (4). Likeså seniorene<br />
(5) og Kvinneforeningen (6). De minste tar over kirka på fredagsmorgener<br />
(7). Munch-året <strong>2013</strong> ble markert av Lørdagsskoleelevene (8).<br />
Gudstjenesten søndag kl 11 er stadig vårt sentrale møtepunkt (9). Foto: 3:<br />
Marte Lundby Rekaa, 5–7: Ragnhild Meland og 1–2, 4 & 8–9: Dan Eliassen.<br />
8 <strong>MÅNEDSBLADET</strong>
TEMA: KIRKE I VERDENS HVERDAG – FOTOREPORTASJE<br />
M ÅNEDSBLADET 9
TEMA: KIRKE I VERDENS HVERDAG – FRIVILLIGHET<br />
FRIVILLIG VERTSKAP<br />
TEKST OG FOTO RAGNHILD MELAND<br />
Sjømannskirken har vært en del av Helene og Olav Landheims liv helt<br />
siden 50-tallet, noe også Sjømannskirken i London nyter godt av. For<br />
andre gang har de tilbud sine tjenester som frivillig vertskap ved kirken.<br />
Hvordan kom dere på at dere skulle komme hit og jobbe frivillig<br />
– Vi er med i en sjømannskirkeforening på Hamar som møtes i<br />
Storhammar kirke. Nils Kristian og Ragnhild Lie er ildsjeler i denne foreningen.<br />
De har tidligere vært mye i Sjømannskirken i London, og det var<br />
faktisk de som foreslo at vi kunne tilby våre tjenester i London som frivillige.<br />
Helene og Olav tok oppfordringen. Deres første oppdrag var som<br />
vertskap på kirken i London under Paralympics i 2012. Siden har de også<br />
vært vinterassistenter ved Sjømannskirken i Antwerpen i seks måneder.<br />
Nå er de tilbake her i London som frivillige medarbeidere. Og det merkes<br />
at de er her – innsatsen og arbeidsviljen er meget stor, til glede for<br />
både faste ansatte og besøkende: Olav har klippet hekken og polert eikebordene<br />
i leseværelset. Helene har bakt nydelige rundstykker og brød og<br />
ordnet opp på kjøkkenet. Bare for å nevne en liten brøkdel av alt de har<br />
bidratt med.<br />
Dere er litt som engler – som bare kommer og ordner opp…<br />
– He, he, sier Olav. Vi er ikke typen som liker å ligge på stranda og<br />
kose oss. Vi må gjøre noe. Så lenge vi kan, vil vi stå til tjeneste.<br />
Bakrunn som sjømann<br />
I 1957, som 15-åring, mønstret Olav på som skipselektriker på norske skip.<br />
Han var ikke tilbake i Norge på nesten to år.<br />
– Det var slett ikke uvanlig på den tiden, forteller Olav. Omtrent halvparten<br />
av guttene i klassen dro til sjøs. For min del var det eventyrlyst som<br />
drev meg. Mine foreldre måtte signere kontrakten for meg siden jeg ikke<br />
var myndig. Vi var 50 førstereisgutter som ble fraktet med fly til Amerika<br />
hvor vi skulle mønstre på. Jeg hadde knapt sett et fly før, og det var veldig<br />
spesielt.<br />
Besøkte du sjømannskirker da du var på sjøen<br />
– Åh ja, sier Olav. Jeg hadde fast tilholdssted i Sjømannskirkene rundt<br />
omkring og følte meg veldig hjemme der. Jeg har et spesielt nært forhold<br />
til kirkene i Baltimore og i New Orleans, hvor jeg var mye. I 1964 forliste<br />
skipet jeg var på utenfor Kobe. Da var vi på land i en måned og tilbrakte<br />
mye tid på sjømannskirken der. Men jeg var aldri i London som sjømann,<br />
forteller han.<br />
I 1968 tok Olav ett år ved «Maritime» i Trondheim. Samtidig hadde<br />
Helene sin første lærerjobb på øya Frøya utenfor Sør-Trøndelagskysten.<br />
De ble introdusert via en venninne og slik møttes de to. Etter hvert ble<br />
det barn og familieliv som sto i fokus, og Olav syntes det var vanskelig å<br />
kombinere med å være sjømann.<br />
– Jeg måtte reise til sjøs rett etter at det første barnet vårt var født,<br />
og det var fryktelig tungt. Jeg skjønte at jeg måtte finne noe annet å gjøre,<br />
sier han.<br />
Videre til Antwerpen<br />
Det ble altså en videre karriere som elektroingeniør på land for Olav.<br />
Helene har jobbet hele sitt yrkesaktive liv som lærer i småskolen. Hun har<br />
lært utallige barn å lese og skrive! Nå er de begge pensjonister, men fortsatt<br />
meget aktive! Etter endt opphold i London skal de tilbake til<br />
Antwerpen for å jobbe som frivillige der.<br />
– Vi får så mye tilbake, sier Helene. Vi får mange gode venner. Folk<br />
kjenner oss igjen når vi kommer og setter pris på den jobben vi gjør. Vi<br />
sitter igjen med mange flotte opplevelser!<br />
– Og vi er glade i å prate med folk, legger Olav til. Vi har som mål at<br />
alle som kommer hit skal bli sett. Vi skal ta imot dem, prate, eller ikke<br />
prate, hvis det er det de ønsker. De som kommer hit skal føle seg velkommen!<br />
Kunne du tenke deg å gjøre en frivillig innsats for Sjømannskirken i<br />
London Vi trenger hjelp på mange ulike områder: Du kan være<br />
besøksvenn og besøke mennesker som av ulike grunner trenger noen å<br />
snakke med. Du kan servere kaffe under kirkekaffen, hjelpe til under<br />
basaren, klippe hekken, skrive for Månedsbladet, bake kaker... Vi er veldig<br />
takknemlige for alle bidrag!<br />
10 <strong>MÅNEDSBLADET</strong>
TEMA: KIRKE I VERDENS HVERDAG – FRIVILLIGHET<br />
TEMA: SKOLE<br />
<strong>MÅNEDSBLADET</strong> 11
PROGRAM FOR HØST/VINTER <strong>2013</strong><br />
Sjømannskirken i London = god<br />
mat! Hver søndag serverer vi lunsj<br />
på kirkekaffen, i tillegg til vafler og<br />
kaffe selvfølgelig!<br />
Hver søndag hele året igjennom<br />
ringer vi inn til gudstjeneste kl. 11.<br />
Én gang i måneden er det familiegudstjeneste.<br />
På mandager er det baby- og<br />
barnesang i Christ Church i<br />
Wimbledon.<br />
Kvinneforeningen har eksistert<br />
siden 1885, og sies å være den<br />
eldste norske kvinneforening<br />
i utlandet.<br />
Kvinneforening<br />
Kvinneforeningen møtes den<br />
første og den tredje torsdagen i<br />
måneden kl. 12 og består for det<br />
meste av godt voksne damer.<br />
Foreningen har deilig servering og<br />
et variert program på møtene<br />
sine, i tillegg arrangeres enkelte<br />
turer. Kvinneforeningen jobber<br />
også hele året med Julebasaren.<br />
Basaren avholdes hvert år tredje<br />
helg i november, Nye medlemmer<br />
ønskes hjertelig velkommen!<br />
Onsdagsklubb<br />
Damer i alle aldre samles til en<br />
sosial kveld med vafler, kaffe og<br />
en hyggelig prat på norsk. Ta<br />
gjerne med deg håndarbeide hvis<br />
du har.<br />
Seniorlunsj<br />
Et par ganger i halvåret samles<br />
seniorene, både kvinner og menn,<br />
til god mat og god prat på kirken.<br />
Det serveres varm lunsj og selvfølgelig<br />
kaffe og vafler. Etter<br />
maten er det litt program – musikk,<br />
dikt, sang, eller lignende.<br />
Fotball<br />
Sjømannskirken har et eget fotballag<br />
som heter The Norwegian<br />
Church. Ta kontakt med Håvard<br />
Sandvand Dahlen hvis du har lyst<br />
til å spille fotball:<br />
hsd@sjomannskirken.no<br />
Olavskoret<br />
Sjømannskirken i London fikk<br />
våren 2012 sitt eget klassiske kirkekor.<br />
Olavskoret er et liturgisk kor<br />
som deltar på gudstjenesten en<br />
gang i måneden. Repertoaret er<br />
klassisk. Så langt har koret fremført<br />
stykker av blant annet<br />
Mozart, Haydn og Byrd. Vi trenger<br />
flere sangere. Har du lyst til å<br />
være med og synge Ta kontakt<br />
med Astrid:<br />
asd@sjomannskirken.no<br />
Småbarnstreff<br />
Hver fredag kl. 11–14 møtes barn<br />
og foreldre til småbarnstreff i kirken.<br />
Vi synger norske barnesanger,<br />
leser norske bøker, leker, spiser<br />
lunsj og koser oss med vafler.<br />
Lørdagsskole og Byggeklossen<br />
30–40 elever samles annenhver<br />
lørdag til norskundervisning.<br />
Elevene er fordelt i klasser etter<br />
nivå og alder. I pausen serveres<br />
vafler, saft og kaffe. Foreldrene<br />
hygger seg gjerne på leseværelset<br />
med prat og norske aviser mens<br />
undervisningen pågår.<br />
«Byggeklossen» er vår lekegruppe<br />
for barn under skolealder.<br />
Studentmiddager<br />
Er du norsk student i London<br />
Eller er du ung yrkesaktiv Da er<br />
dette noe du bør få med deg.<br />
Flere ganger i semesteret inviterer<br />
vi til middager på kirken. Denne<br />
høsten vil det også bli open mickvelder.<br />
Følg med på våre nettsider<br />
for mer informasjon om når<br />
og hvor.<br />
Småbarnssang og familiekor i<br />
Wimbledon<br />
Hver mandag arrangerer vi familiekor,<br />
baby- og småbarnssang i<br />
Christ Church i Wimbledon.<br />
Samlingene ledes av Astrid<br />
Sandvand Dahlen (menighets- og<br />
sangpedagog). Ta kontakt for mer<br />
informasjon og påmelding:<br />
asd@sjomannskirken.no<br />
Gudstjenester<br />
Hver søndag kl. 11 feirer vi gudstjeneste<br />
på Sjømannskirken i<br />
London. Gudstjenesten er hjertet i<br />
vårt arbeid. Det er alltid nattverd<br />
på våre gudstjenester. Hver første<br />
og tredje søndag i måneden har vi<br />
søndagsskole for barna. Ca. én<br />
gang i måneden er det gudstjeneste<br />
i Esher kl. 16.<br />
Familiegudstjenester<br />
En gang i måneden har vi familiegudstjeneste.<br />
Dette er gudstjenester<br />
med barna i sentrum. Vi har<br />
som mål at Sjømannskirken skal<br />
være et godt sted å være for<br />
barnefamilier, og familiegudstjenester<br />
er en viktig del av dette.<br />
Kirkekaffe og kirkelunsj<br />
Etter gudstjenesten serverer vi alltid<br />
kirkekaffe med vafler og kaker.<br />
Du kan også kjøpe lunsj fra vårt<br />
buffetbord. Kiosken er åpen<br />
under kirkekaffen, og her kan du<br />
kjøpe norsk mat og sjokolade.<br />
ÅPNINGSTIDER<br />
Mandag og tirsdag stengt.<br />
Onsdag, torsdag og fredag 13–18<br />
Lørdag 12–16<br />
Søndag 10–16<br />
AUGUST<br />
Fre 30 11.00 Småbarnstreff<br />
SEPTEMBER<br />
Søn 1 11.00 Gudstjeneste<br />
med søndagsskole<br />
Man 2 Oppstart småbarnssang/familikor<br />
i<br />
Wimbledon<br />
Tor 5 12.00 Kvinneforening<br />
19.30 Olavskoret øver<br />
Fre 6 11.00 Småbarnstreff<br />
Lør 7 10.00 Lørdagsskole/<br />
Byggeklossen<br />
Søn 8 11.00 Gudstjeneste<br />
Ons 11 20.00 Onsdagsklubb<br />
Tor 12 12.00 Skrivesirkel<br />
19.30 Olavskoret øver<br />
Fre 13 11.00 Småbarnstreff<br />
Lør 14 Dansketurnering, fotball<br />
Søn 15 11.00 Gudstjeneste<br />
med søndagsskole<br />
Tor 19 12.00 Kvinneforening<br />
19.30 Olavskoret øver<br />
Fre 20 11.00 Småbarnstreff<br />
Lør 21 10.00 Lørdagsskole/<br />
Byggeklossen<br />
Søn 22 11.00 Gudstjeneste<br />
Familietur til Enchanted<br />
Forest<br />
Ons 25 20.00 Onsdagsklubb<br />
Tor 26 12.00 Seniorlunsj<br />
19.30 Olavskoret øver<br />
Fre 27 11.00 Småbarnstreff<br />
Lør 28 10.00 4-årssamling
SJØMANNSKIRKEN I LONDON<br />
Spiller du fotball Kirken har sitt<br />
eget fotballag som møtes en gang<br />
i uken.<br />
Seniorlunsj er for godt voksne<br />
kvinner og menn. Vi serverer god<br />
mat, det er litt underholdning og<br />
ikke minst god prat rundt bordet!<br />
Hver fredag møtes foreldre med<br />
barn under skolealder til sangstund,<br />
vafler, lek og moro!<br />
Vil du at barna dine skal lære<br />
norsk Meld dem på Lørdagsskolen!<br />
Undervisning i norsk språk og<br />
kultur.<br />
Søn 29<br />
11.00 Familiegudstjeneste<br />
Utdeling av 4-årsbok<br />
16.00 Familiegudstjeneste<br />
i Esher<br />
OKTOBER<br />
Tor 3 12.00 Kvinneforening<br />
19.30 Olavskoret øver<br />
Fre 4 11.00 Småbarnstreff<br />
Lør 5 10.00 Lørdagsskole/<br />
Byggeklossen<br />
Lør 5 – søn 6 LysVåken<br />
Søn 6 11.00 Gudstjeneste<br />
med søndagsskole<br />
Presentasjon av årets<br />
konfirmanter<br />
Ons 9 20.00 Onsdagsklubb<br />
Tor 10 12.00 Skrivesirkel<br />
19.30 Olavskoret øver<br />
Fre 11 11.00Småbarnstreff<br />
Søn 13 11.00 Gudstjeneste<br />
Tor 17 12.00 Kvinneforening<br />
19.30 Olavskoret øver<br />
Fre 18 11.00 Småbarnstreff<br />
Lør 19 10.00 Lørdagsskole/<br />
Byggeklossen<br />
Øvelse familiekor<br />
Søn 20 11.00 Gudstjeneste<br />
med søndagsskole<br />
13.00 Flygelkonsert<br />
Ons 23 20.00 Onsdagsklubb<br />
Tor 24 19.30 Olavskoret øver<br />
Fre 25 11.00 Småbarnstreff<br />
Søn 27<br />
Tor 31<br />
11.00 Gudstjeneste<br />
14.00 Familiekonsert<br />
Southwark Sinfonia<br />
Orchestra<br />
16.00 Gudstjeneste<br />
i Esher<br />
12.00 Seniorlunsj<br />
19.30 Olavskoret øver<br />
NOVEMBER<br />
Fre 1 11.00 Småbarnstreff<br />
Lør 2 10.00 Lørdagsskole/<br />
Byggeklossen<br />
Søn 3 11.00 Gudstjeneste<br />
med søndagsskole<br />
Tor 7 12.00 Kvinneforening<br />
19.30 Olavskoret øver<br />
Fre 8 Møte om forsoning<br />
etter 2. verdenskrig<br />
11.00 Småbarnstreff<br />
Søn 10 11.00 Gudstjeneste<br />
Remembrance Sunday<br />
Ons 13 20.00 Onsdagsklubb<br />
Tor 14 12.00 Skrivesirkel<br />
19.00 Fårikålmiddag<br />
Fre 15 11.00 Småbarnstreff<br />
Lør 16 10.00 Lørdagsskole/<br />
Byggeklossen<br />
13.00 Familiekonsert<br />
Søn 17 11.00 Familiegudstjeneste<br />
16.00 Familiegudstjeneste<br />
i Esher<br />
Tor 21 12.00 Kvinneforening<br />
Fre 22 – søn 24 Julebasar<br />
Søn 24 11.00 Basargudstjeneste<br />
Ons 27 20.00 Onsdagsklubb<br />
Tor 28 12.00 Seniorlunsj<br />
19.30 Olavskoret øver<br />
Fre 29 11.00 Småbarnstreff<br />
Lør 30 10.00 Lørdagsskole/<br />
Byggeklossen<br />
DESEMBER<br />
Søn 1 11.00 Familiegudstjeneste<br />
Tor 5 12.00 Kvinneforening<br />
18.00 Julegrantenning<br />
Gløgg og pepperkaker<br />
Fre 6 11.00 Småbarnstreff<br />
Lør 7 18.00 Sjømannskirkens<br />
julekonsert<br />
Søn 8 11.00 Gudstjeneste<br />
Ons 11 20.00 Onsdagsklubb<br />
Tor 12 12.00 Skrivesirkel<br />
19.00 Carol Service<br />
Fre 13 11.00 Småbarnstreff<br />
Lør 14 10.00 Lørdagsskole/Byggeklossen<br />
Søn 15 11.00 Gudstjeneste<br />
med Carol Service<br />
Søndagsskole<br />
Fre 20<br />
Søn 22<br />
Søn 24<br />
Man 25<br />
Søn 29<br />
11.00 Småbarnstreff<br />
11.00 Gudstjeneste<br />
11.00 Julegudstjeneste i<br />
Esher<br />
15.00 Julegudstjeneste i<br />
Sjømannskirken<br />
11.00 Gudstjeneste<br />
11.00 Gudstjeneste<br />
Juletrefest<br />
For oppdatert og utfyllende<br />
informasjon, se våre nettsider:<br />
www.sjomannskirken.no/london<br />
Få nyhetsmail fra Sjømannskirken<br />
hver onsdag. Meld deg på via<br />
nettsiden (se over). Trykk på<br />
brevikonet nederst til venstre.<br />
Følg oss på Facebook:<br />
Sjømannskirken i London
TEMA: KIRKE I VERDENS HVERDAG – HJEMMEBESØK<br />
BESØK AV SJØMANNSPRESTEN<br />
TEKST RAGNHILD MELAND FOTO RAGNHILD MELAND & HELENE U. TAYLOR<br />
– Inntil jeg var 30 år levde jeg et normalt liv med jobb, familie og et sosialt<br />
nettverk. Nå er jeg bare ute av huset for å dra til legen eller på sykehuset,<br />
forteller Helene U. Taylor. De regelmessige besøkene fra en av<br />
prestene i Sjømannskirken utgjør en stor del av hennes sosiale liv.<br />
Helene er født og oppvokst i Norge. Hun er «forsvarsbarn», som hun<br />
kaller det, og flyttet mye rundt. Helene utdannet seg til tannpleier og<br />
jobbet som det frem til 1994, men ble da langtidssykemeldt. Hun flyttet til<br />
England sammen med sønnen sin i 1999 og giftet seg med en engelskmann,<br />
men dette forholdet tok slutt etter noen år. Fra å leve et «normalt»<br />
liv med familie og jobb er kontrasten stor til slik Helenes virkelighet<br />
er nå.<br />
Hva var det som skjedde<br />
– Jeg har en lang liste med sykdommer og er det legene kaller et<br />
«interessant kasus». Noen av disse sykdommene ble jeg født med, men<br />
det har gradvis forverret seg. Det begynte med at jeg ble korttidssykemeldt<br />
fra jobben. Til slutt klarte jeg ikke å komme tilbake i jobb. Nå har<br />
jeg vært «sykemeldt» i 18 år, forteller hun.<br />
Etter at selv det å gå til postkassen nede i gaten ble en umulighet, er<br />
Helene stort sett hjemme i huset sitt. Hun har ikke lenger kontakt med<br />
vennekretsen fra da hun var gift, og sønnen har flyttet ut og etablert seg<br />
på egen hånd. Den sosiale kontakten med omverdenen er minimal.<br />
– Jeg har trukket meg tilbake sosialt, sier hun. Jeg har ikke energi til å<br />
være sosial lenger – det blir for krevende.<br />
I denne situasjonen har det åpnet seg en anledning for sosial kontakt<br />
som ikke Helene selv hadde tenkt på var en mulighet – med jevne mellomrom<br />
får hun besøk fra en av prestene som jobber ved Sjømannskirken<br />
i London.<br />
Hvordan kom du i kontakt med Sjømannskirken<br />
– jeg var der første gang tre uker etter at jeg flyttet til London for å<br />
kjøpe brunost! Jeg har også vært der og feiret 17. mai, forteller Helene. Jeg<br />
brukte ikke sjømannskirken først og fremst som kirke. Da jeg fortsatt<br />
hadde relativt god helse, var sjømannskirken et sted jeg dro for å lufte<br />
bunaden, ler hun. En gang jeg var der, fortalte jeg litt om min situasjon til<br />
Britt (regnskapsmedarbeider ved kirken red. anm.). Det var rett før jeg<br />
skulle på sykehuset, og hun lurte på om jeg ville ha besøk når jeg kom<br />
14 <strong>MÅNEDSBLADET</strong>
TEMA: KIRKE I VERDENS HVERDAG – HJEMMEBESØK<br />
– Hagen er det viktigste rommet i huset mitt, sier Helene Taylor. På grunn av sykdom<br />
er hun bundet til å være hjemme. Besøk fra sjømannspresten utgjør en stor<br />
del av hennes sosiale kontakt<br />
hjem, og det takket jeg ja til. Det var sånn det hele begynte. Dette var i<br />
2007, og siden har jeg regelmessig fått besøk fra Sjømannskirken.<br />
Hva betyr disse besøkene for deg<br />
– Disse besøkene fyller mange behov for meg, sier<br />
hun. For det første er det sosial kontakt. Det er også viktig<br />
for meg å ha noen å prate med som ikke er familien<br />
min. Jeg ønsker ikke å legge for mye over på sønnen min.<br />
Presten er en «nøytral» person som ikke har personlige<br />
følelser knyttet til det jeg forteller om. Jeg kan lesse litt<br />
over på hans skuldre, hvis du skjønner hva jeg mener.<br />
Det er viktig for Helene å forklare litt hva slike besøk innebærer.<br />
– Jeg er ikke selv en religiøs person. Jeg er ikke medlem av statskirken<br />
og jeg trodde derfor først at det ikke var mulig for meg å få besøk, men<br />
det var ikke noe problem, sier hun. Vi snakker lite om religion, og mest<br />
om hvordan jeg har det og hva jeg tenker på. Ofte avtaler vi et tema, forteller<br />
hun, som vi begge forbereder oss på til neste gang, og så snakker vi<br />
om det. Også drikker vi selvfølgelig kaffe og spiser melkesjokolade!<br />
Selv om Helene har bodd lenge i London, er hun absolutt norsk. Og<br />
det er viktig for henne å ha noen å snakke med som skjønner hennes<br />
kultur.<br />
– Jeg har naboer fra Nigeria og Bangladesh. De er veldig hyggelige,<br />
men de forstår ikke den norske kulturen. I deres øyne har sønnen min<br />
sviktet meg fordi han ikke bor her og tar seg av meg. Men jeg ønsker ikke<br />
det. Jeg er tvert imot veldig stolt av ham fordi han klarer seg selv, har jobb<br />
og er etablert med kjæreste og egen leilighet. For en norsk person er<br />
dette lettere å forstå.<br />
Er det et alternativ for deg å flytte til Norge<br />
Disse besøkene fyller<br />
mange behov for meg.<br />
Det er sosial kontakt og<br />
noen jeg kan prate med<br />
om hvordan jeg har det.<br />
– Nei, det er ikke det, forteller Helene. Jeg har ingenting som venter<br />
på meg i Norge. Dessuten vil ikke sønnen min flytte til Norge, og da er<br />
ikke det noe alternativ for meg heller.<br />
Selv om Helenes fysiske plager legger store begrensninger<br />
på hva hun kan gjøre, lar hun seg ikke stoppe av<br />
det. I bokhyllen står flere bøker som hun har gitt ut og<br />
hun skriver en blogg som har mange lesere (www.graphicality-uk.blogspot.co.uk).<br />
Hun er selvlært grafiker og fotograf<br />
og driver også et nettbasert firma hvor man kan<br />
bestille kort med blomstermotiv. Helenes store lidenskap<br />
er nemlig blomster og hage. Hun steller med hagen, blogger om den og<br />
tar hvert år mange tusen bilder av blomstene. For en som ikke kan forlate<br />
huset, fyller den også andre funksjoner.<br />
– Hagen er det viktigste rommet i huset mitt, forteller hun. Det å ha<br />
et sted å kunne gå ut er uvurderlig for meg. Jeg sjekker værmeldingen<br />
hver kveld for å se om det er meldt godt vær dagen etter. For meg er<br />
hagen noe å gå ut av senga for hver dag, forteller hun.<br />
I det jeg takker for meg, tar sjømannspresten over. Han er her på ett<br />
av sine regelmessige besøk. Kaffekoppene fylles opp og sjokoladeskålen<br />
er full – de har ettermiddagen foran seg med tid til prat om det som<br />
måtte ligge Helene på hjertet.<br />
Sjømannskirken tilbyr hjemmebesøk av en prest eller en annen ansatt ved<br />
kirken. Hvis du ønsker besøk, ta kontakt med oss for å gjøre en avtale.<br />
Årsakene til at man ønsker besøk kan være veldig forskjellige, og det er<br />
åpent for alle å ta kontakt med oss. I tillegg til å være samtalepartner kan<br />
presten også utføre kirkelige handlinger som forbønn og å gi nattverd.<br />
<strong>MÅNEDSBLADET</strong> 15
TEMA: KIRKE I VERDENS HVERDAG – GUDSTJENESTEN<br />
ET STED Å FINNE HVILE<br />
TEKST THOMAS WAGLE FOTO RAGNHILD MELAND<br />
I den norske kirke har det de siste årene vært arbeidet med en gudstjenestereform.<br />
Det var behov for fornyelse og i dette reformarbeidet har<br />
man jobbet med både det tekstlige og musikalske innholdet i gudstjenesten.<br />
Første søndag i advent 2011 ble den nye gudstjenesteordningen tatt i<br />
bruk i Norge. Nå er det vår tur.<br />
Det siste året har vi hatt en gudstjenestegruppe som har sett nærmere på<br />
gudstjenesten i sjømannskirken. I september vil vi ta i bruk den nye gudstjenesteliturgien.<br />
Foreløpig er det bare den tekstlige biten i liturgien det<br />
er gjort endringer på. Den musikalske biten vil vi se nærmere på etter<br />
hvert.<br />
Et av de viktigste prinsippene i gudstjenestereformen er involvering.<br />
Gudstjenesten er ikke bare prestens gudstjeneste, men alles. En fin måte<br />
å synliggjøre dette på er at flere er aktive i å lede gudstjenesten. I den nye<br />
gudstjenesteordningen legges det opp til at frivillige deler ut program, har<br />
praktisk informasjon før gudstjenesten, deltar i prosesjoner, leser tekster,<br />
ber bønner og deler ut nattverd.<br />
Glad i gudstjenesten<br />
Jeg innrømmer det gjerne: Jeg er glad i gudstjenesten. Jeg liker å stå opp<br />
søndag morgen for å gå på gudstjenesten i sjømannskirken. Det følgende<br />
er noen skisseaktige tanker om hva en gudstjeneste er som jeg har lyst til<br />
å dele med dere.<br />
Himmel…<br />
Han lar meg ligge i grønne enger, han leder meg til vann der jeg finner hvile<br />
(Salme 23)<br />
For ikke lenge siden besøkte jeg en gammel dame i menigheten. Hun<br />
var fast kirkegjenger før hun ble syk. Nå må hun ta til takke med radiogudstjenesten.<br />
«Hva er det du liker med gudstjenesten» spurte jeg<br />
henne. Etter å ha tenkt seg litt om, svarte hun: «Det kommer en hvile<br />
over meg i gudstjenesten».<br />
Det skjer noe med oss når vi går inn i kirken. I gamle dager måtte folk<br />
legge igjen våpnene sine i våpenhuset før de gikk inn i kirken. Vi kan legge<br />
fra oss støy, stress, uro og kjas og mas. Når vi går inn i kirken, går vi ikke<br />
16 <strong>MÅNEDSBLADET</strong>
inn i et vanlig hus, vi går inn i et hellig rom. Et rom som er annerledes enn<br />
verden utenfor. Og når vi setter oss ned og lytter til de første tonene fra<br />
orgelet, kan hvilen, dette «andre» komme over oss. Det er ikke bare at<br />
det er vakkert. Denne hvilen handler om noe dypere enn det. Den<br />
handler om å være i nærheten av noe hellig, av evighet, av Gud. I gudstjenesten<br />
blir vi minnet om at livet handler om mye mer enn materialisme.<br />
Livet handler om mer enn tingene vi har, maten vi spiser, klærne vi<br />
har på oss eller pengene vi har i banken. I gudstjenesten blir det tegnet<br />
en himmel over livene våre. Gjennom salmesang, bønner, tekstlesninger,<br />
preken, dåp og nattverd blir vi innviet i et stort mysterium: Gud finnes og<br />
han elsker oss akkurat slik vi er, med alle våre feil og mangler!<br />
…midt i livet<br />
Og hun fødte sin sønn, den førstefødte. Hun svøpte ham og la ham i en<br />
krybbe, for det var ikke husrom for dem. (Lukas 2,7)<br />
Gudstjenesten kan gi virkelig gi en himmelsk hvile. Men smaker ikke<br />
dette litt av virkelighetsflukt Er gudstjenesten en slags lykkepille for å<br />
komme unna den fæle virkeligheten utenfor Nei, for gudstjenesten har<br />
en fin tosidighet: På den ene siden tegner den en himmel over livet vårt,<br />
men samtidig er den ikke livsfjern. Tvert imot! Gudstjenesten tar oss på<br />
alvor som mennesker. Den snakker sant om livene våre slik de faktisk er.<br />
På gudstjenesten kan man la maskene falle. Man kan komme med sitt liv<br />
og legge alt fram for Gud i bønn.<br />
Den himmelen som tegnes over livet til den enkelte, er ikke en himmel<br />
i en fjern galakse langt, langt borte, men midt i livet, her og nå. Det<br />
er ikke noe glansbildeaktig over gudstjenesten. Gudstjenesten handler<br />
om livet slik det egentlig er – sorg og glede, seire og nederlag om hverandre.<br />
Den er levd liv. Den er blod, svette og tårer. Vårt blod, vår svette<br />
og våre tårer, men også Hans, Han som ble vår bror den natten i<br />
Betlehem for 2000 år siden og som 33 år senere led og døde for vår<br />
skyld.<br />
Sammen<br />
Hver dag holdt de trofast sammen på tempelplassen, og i hjemmene brøt de<br />
brødet og spiste sammen med oppriktig og hjertelig glede. (Apostlenes<br />
gjerninger 2,46)<br />
Men trenger man egentlig å gå på gudstjeneste i det hele tatt Man kan<br />
da tjene Gud uten å gå på gudstjeneste og man trenger jo ikke gå i kirken<br />
for å be! Ja, det er sant, men som deltager i gudstjenesten blir du i tillegg<br />
del av et fellesskap. I gudstjenesten møter vi Gud, oss selv, men så<br />
møter vi også hverandre. Vi er individer, men vi er også et fellesskap, vi<br />
er en menighet. Fellesskap er utrolig viktig. Vi mennesker trenger å høre<br />
til et sted.<br />
Gudstjenestefellesskapet her i London preges av et stort mangfold.<br />
Her er det gammel og ung, fra det nyfødte dåpsbarnet til vår eldste faste<br />
kirkegjenger som er 94 år gammel. Her er det folk som bodde i London<br />
allerede da kirken ble bygget i 1927, og så er det de som har akkurat har<br />
landet på Heathrow og er på ferie i London. Her er det nyforelskede par<br />
og mennesker som sørger. Her er det friske og syke, fattige og rike. Og<br />
alle er like berettigede og velkomne til å være en del av fellesskapet.<br />
Når Jesus forteller om himmelen, sammenlikner han det flere ganger<br />
med et gjestebud og et bordfellesskap. Nattverden er en foregripelse av<br />
dette himmelske gjestebudet. I sjømannskirken går det i tillegg en vei fra<br />
nattverdbordet til kaffebordet. Kirkelunsjen på sjømannskirken er virkelig<br />
også en smak av himmel: God mat og drikke og hyggelig fellesskap. I<br />
sjømannskirken er det gudstjeneste hver søndag kl. 11. Hjertelig velkommen!<br />
Det er gudstjeneste i Sjømannskirken hver eneste søndag året igjennom.<br />
Én gang i måneden er det familiegudstjeneste.<br />
Det kan være tøft å være langt borte fra venner og familie –<br />
ta kontakt med studentpresten hvis du trenger noen å prate<br />
med, stort eller lite:<br />
Ingrid Ims: iim@sjomannskirken.no<br />
Mobil: 07951 945 280<br />
SJØMANNSKIRKENS<br />
JULEBASAR<br />
FREDAG 22. – SØNDAG 24. NOVEMBER<br />
Norsk mat og norske kaker, julegaver, julepynt, norsk kunst<br />
og håndverk, strikkevarer, norske smørbrød, gløgg,<br />
pinnekjøtt og mye, mye mer!<br />
Fredag 11–18<br />
Lørdag 10–17<br />
Søndag 12.30–17<br />
Julebasargudstjeneste søndag kl. 11<br />
For andre året på rad blir hele gaten utenfor kirken,<br />
Albion Street, gjort om til et nordisk julemarked!<br />
<strong>MÅNEDSBLADET</strong> 17
TEMA: KIRKE I VERDENS HVERDAG – SMÅBARNSTREFF<br />
ET LITE STYKKE NORGE<br />
TEKST OG FOTO RAGNHILD MELAND<br />
Hver fredag kommer Anette Gulsett og sønnen Adrian til<br />
Sjømannskirken for å treffe andre nordmenn.<br />
Anette kom flyttende til London med sin norske mann i februar 2008.<br />
Hun bodde flere år i London uten å ha kontakt med Sjømannskirken.<br />
– Jeg hadde vel, for å være ærlig, en oppfatning av at det var litt traurig<br />
her, at det ikke var noe for meg.<br />
Så ble sønnen Adrian født, og andre behov meldte seg.<br />
– Etter at vi fikk barn, fikk jeg behov for å treffe andre norske<br />
mammaer og barn.<br />
Anette og Adrian har i snart to år kommet til Småbarnstreff nesten<br />
hver eneste fredag. På småbarnstreff samles norske mammaer, og noen<br />
pappaer, med barn under skolealder. I skoleferiene hender det også at<br />
noen større barn er med. Barn og voksne deltar sammen i en sangstund,<br />
så spiser alle lunsj sammen. Høydepunktet er uten tvil vaflene! Fatet blir<br />
fort tomt og små barn med syltetøymunner løper glade videre for å leke<br />
inne på kirkens store, fine lekerom. Her har de blant annet tilgang til<br />
mange barnebøker på norsk som også kan lånes med hjem. I løpet av<br />
to–tre formiddagstimer får både voksne og barn påfyll av norsk språk og<br />
kultur.<br />
Hvorfor ble det viktig for deg å komme hit da du fikk barn<br />
– Hovedgrunnen er kanskje det sosiale, sier Anette, både for meg og<br />
Adrian. Vi snakker norsk hjemme, men vi hadde behov for å komme oss<br />
ut og treffe andre. Dessuten var jeg litt rusten på barnesangene og<br />
trengte litt drahjelp der, ler hun. Det var også viktig for meg å få et større<br />
nettverk her i London.<br />
Mange kan nok kjenne seg igjen i Anettes opplevelse av at det er krevende<br />
å etablere seg i et nytt land.<br />
– For oss har det blitt et frirom å komme hit, sier Anette. Her kan vi<br />
være oss selv, vi slipper å tenke på språk, og det er behagelig. Det er veldig<br />
verdifullt å treffe andre med samme bakgrunn som meg selv. De fleste<br />
som kommer hit med barna sine har vokst opp i Norge. Vi har felles bakgrunn<br />
og mange felles referanser. Det er fint å komme hit og dele erfaringer<br />
rundt det å være norsk og oppdra barn i England. Ikke fordi det norske<br />
er best, men bare fordi det er annerledes.<br />
Når Anette og Adrian er innom kirken, handler de ofte med seg norske<br />
varer fra kiosken. Hun kjøper gjerne med seg norsk pålegg som<br />
makrell i tomat, leverpostei og brunost, og litt melkesjokolade: Det er<br />
mulig tanken på den gode melkesjokoladen spiller inn, men Anette sier at:<br />
– For oss er Sjømannskirken «et lite stykke Norge» i England. Adrian har<br />
det kjempegøy her og vi gleder oss hver uke til å komme hit!<br />
Velkommen til småbarnstreff hver fradag kl. 11.<br />
18 <strong>MÅNEDSBLADET</strong>
TEMA: KIRKE I VERDENS HVERDAG – TROSOPPLÆRING<br />
2-ÅRSKLUBB<br />
TEKST ASTRID SANDVAND DAHLEN<br />
FOTO ELISABETH LUNDE<br />
Lørdag 15. juni ble det for første gang arrangert 2- og 3-årsklubb i<br />
Sjømannskirken i London. Klubben er en del av trosopplæringsarbeidet<br />
og er inspirert av et opplegg som ble utviklet i Torshov og Lilleborg menigheter<br />
i Oslo. Gode erfaringer derfra førte til at vi ville prøve å lage vår<br />
egen lokale variant.<br />
Temaet for klubben var trygghet: På ulike måter skulle vi få erfare Gud<br />
som «Den Gode Hyrde». Først møttes vi til sang og lek i leseværelset.<br />
Barna fikk høre historien om sauen som ble borte og som hyrden lette<br />
etter og fant igjen. Etter intens leting fant vi, takket være Melos skarpe<br />
blikk, sauen som hadde gjemt seg i leseværelset.<br />
Inne i kirken ventet nye opplevelser. Kirkerommet var gjort om til<br />
sanserom og barn og voksne kunne sammen oppleve salme 23, Herren er<br />
min hyrde, gjennom ulike sansestasjoner. Foran i kirken kunne man leke<br />
med alle sauene til hyrden og man kunne krype inn i prekestolen, som<br />
det var spendt et tak over, og se seg selv i et speil – det er deg hyrden<br />
passer på! Eller man kunne legge seg i grønne enger under en bølgende<br />
himmel og lytte til vuggesanger. I døpefonten kunne man kjenne på hvilens<br />
vann og langs den ene kirkeveggen var det spent ut en sti fylt med<br />
ulike symboler; hjerter, fisker, kors, engler og trekanter. Her kunne man<br />
utforske og reflektere over det man så og kjente. De aller modigste<br />
kunne våge seg gjennom dødsskyggens dal helt bakerst i kirken. Det var<br />
dekket bord for oss med deilig frukt og vi kunne tegne korsmerket i<br />
pannen med velluktende olje. Ved lysgloben kunne man tenne lys med<br />
takk og bønn.<br />
Dagen etter var vi samlet igjen, denne gangen til gudstjeneste. Alle 2-<br />
og 3-åringene fikk utdelt boka Sauen som ble borte av Gabrielle Frödén.<br />
Vi var en fin gjeng med 2- og 3-åringer som syns det var stas å ha kirka<br />
helt for seg selv en lørdag, og bruke og utforske den på egne premisser.<br />
Sjømannskirken driver mange ulike trosopplæringsprosjekter for barn<br />
og ungdom. Ta kontakt med menighetspedagog Astrid Sandvand<br />
Dahlen for mer informasjon: asd@sjomannskirken.no<br />
<strong>MÅNEDSBLADET</strong> 19
BOKHJØRNET<br />
ROALDS<br />
SPALTE<br />
BØKER, MUSIKK<br />
OG FILM – RETT HJEM<br />
TEKST TURID K VEVATNE<br />
Ni tusen barn får pakker med bibelfortellinger, kveldsbønner og filmer i<br />
postkassen tre ganger i året.<br />
– Den viktigste trosopplæringen, de beste samtalene og den ærligste<br />
undringen skjer i hjemmet. Midt mellom middagsrester, legoklosser og<br />
sofaputer. Hver gang pakken fra Tripp Trapp kommer, så er produktene<br />
med på å skape rom for tro, håp og undring hjemme hos oss, sier Karen<br />
Kilane, trosopplærer i Den norske kirke og mamma til to små jenter.<br />
Dåpsklubben Tripp Trapp er et tilbud for foreldre, besteforeldre,<br />
faddere og andre voksne som ønsker at barn de er glad i skal få opplæring<br />
i kristen tro. Klubben tilbyr tre pakker i året. Disse er varierte og inneholder<br />
bøker, CDer, DVDer, tøyprodukter og andre produkter som<br />
passer for barnets alder og utviklingsnivå.<br />
Tro i hverdagen<br />
– Jeg og barna mine er spesielt glad i Kirkerottene og Bo og Nora, som<br />
vi har blitt kjent med gjennom klubben, sier Karen. – Vi har ledd og grått,<br />
pratet om det skumle og det gode sammen med disse gode figurene, sier<br />
hun.<br />
Daglig leder i klubben, Cecilie Holdø sier at produktene i klubben,<br />
sammen med samtaler og ritualer som lystenning, aftenbønner og lignende<br />
vil kunne styrke fellesskapet i familien, og dessuten gi troen en plass<br />
i barnets hverdag.<br />
Leve livet<br />
IKO-Forlaget, som drifter klubben, ønsker å videreformidle bibelfortellinger<br />
til barna, men også å presentere de gode skjønnlitterære fortellingene<br />
til dem. Holdø mener disse fortellingene kan vise at verden består av<br />
mer enn det vi kan ta og føle på. – Å hjelpe barn til å leve livet og finne<br />
meningen med det – det er teologi på sitt beste, sier hun.<br />
Dåpsklubben Tripp Trapp er for barn mellom 0 og 12 år. Klubben har<br />
ingen krav til minstekjøp, og som i andre bokklubber kan man velge å<br />
avbestille pakker eller å bestille ekstraprodukter til gode tilbudspriser.<br />
Se www.tripptrapp-klubben.no for mer informasjon.<br />
DAMEN I<br />
KULISSENE<br />
TEKST OG FOTO ROALD F PETTERSEN<br />
Liz Dean er vaktmester i kirken vår, og har ansvaret for reparasjoner,<br />
oppussing og vedlikehold, slik at kirken til en hver tid ser pen ut og fungerer<br />
som den skal. Det ligger mye ettertanke, arbeid og penger bak å<br />
holde kirken i god stand.<br />
Liz ble ansatt som vaktmester like etter at hennes mor, Turid Dean,<br />
døde for seks år siden. Turid var en meget kjent person i vår menighet,<br />
da hun var en trofast kirkegjenger og gjorde mye godt arbeid for kirken.<br />
Liz er halvt norsk og halvt engelsk-indisk. Hennes mor kom fra<br />
Fredrikstad og hennes far fra kommer fra Mumbai. Hun ble født i<br />
London, men da hun var bare en baby dro familien til Fredrikstad. Liz<br />
var bare fire år gammel da familen besluttet å dra tilbake til London,<br />
hvor hun vokste opp sammen med sin eldre bror Martin. Hun gikk på<br />
skole her og studerte senere engelsk litteratur i tre år ved University of<br />
Surrey i Guildford.<br />
Hennes første jobb var i HMV hvor hun arbeidet i to år i deres<br />
musikkavdeling. Men Liz ville gjøre noe mer givende og søkte og fikk<br />
ansettelse i et statlig finansiert prosjekt for å hjelpe arbeidsløse. Hun<br />
arbeidet med mennesker som bodde i en fattig del av Sør-London. De<br />
fleste var «kulturfattige» og hadde liten eller ingen utdannelse, også<br />
ofte liten lyst til å arbeide. Denne jobben var hard og stressende.<br />
Etter å ha arbeidet med dette i flere år, ville Liz ha en karriereforandring.<br />
Siden hun bestandig har vært nevedyktig, bestemte hun seg for<br />
å ta et kurs i snekkerarbeid og maling. Dette gjorde at hun var godt<br />
kvalifisert til jobben som vaktmester her i kirken. Liz har nå vært vaktmester<br />
her i seks år. Liz sier at Don Walker, mannen til Aase Walker,<br />
leder av Kvinneforeningen, har vært til stor hjelp og støtte i disse årene.<br />
Liz liker å holde seg i form. Hun går tre ganger i uken på et helsestudio.<br />
Hun er også en ivrig syklist og sykler hver dag til jobben. Hun er<br />
også interessert i meditasjon og er medlem av The Buddhist Society i<br />
London.<br />
Liz er en stille person og skjøtter arbeidet sitt godt. Moren, Turid<br />
Dean, lærte henne verdien av hardt arbeid og ærlighet. Liz sier at å<br />
arbeide i kirken har hjulpet henne til å komme over sorgen etter<br />
moren.<br />
Roald F Pettersen er fast bidragsyter til Månedsbladet.<br />
20 <strong>MÅNEDSBLADET</strong>
ANDAKTEN<br />
Den norske kyrkja har dei siste åra gjennomgått relativt store endringar<br />
og reformer. Den siste store endringa eg tenker på er sjølvsagt gudstenestereforma.<br />
Denne byrja som eit signal frå Ungdommens kirkemøte for<br />
åtte–ti år sidan, og vart formelt implementert i kyrkjelydane 1. sundag i<br />
advent 2012. Eit vesentleg poeng med denne reforma er oppsummert i<br />
slagordet «stedegengjøring», som er eit nytt ord i det norske språket. I<br />
dette ordet ligg at kvar stad, kvar kyrkjelyd, kan gjere gudstenesta til si<br />
eiga, setje sitt særpreg på henne, ved sjølv å velje frå ein «meny» av ulike<br />
liturgiske variantar og ikkje minst ulik liturgisk musikk. Men gudstenesta<br />
skal likevel vere grunnleggande lik overalt: Ho byrjar med ein inngongsdel,<br />
held fram med Ordet, altså skriftlesing og preike, går vidare til<br />
forbøn, nattverd og avsluttingsdel. Ofte kjem dåp like etter inngongsdelen.<br />
Denne grunnleggande strukturen i gudstenesta står<br />
fast, men kvar enkelt del kan utformast ulikt i den enkelte kyrkjelyden,<br />
med ulike formuleringar, ulike melodiar og ulike innslag<br />
av drama, bønevandring og så vidare. På denne måten<br />
håpar ein at gudstenesta skal bli stadeigengjort og samstundes<br />
gjenkjenneleg.<br />
Denne reforma har fått kritikk. Nokre meiner at stadeigengjering<br />
har blitt til framandgjering, for det er så mykje nytt at folk ikkje<br />
kjenner seg att i liturgien, og ein vanleg gudstenestegjengar føler seg som<br />
ein tilskodar meir enn deltakar. Dette gjeld ikkje minst dei som ikkje går<br />
så ofte i kyrkja, og kanskje går til gudsteneste i ulike kyrkjer. Desse har ofte<br />
problem med å forstå kva som går føre seg i den nye gudstenesta, eller<br />
dei har i det minste vanskar med å delta, sidan dei ikkje kan korkje<br />
formuleringar eller melodiar utanat. Eg følte meg temmeleg utanfor<br />
første gongen eg var til anglikansk gudsteneste. Ein svært kritisk teolog, eg<br />
hugsar ikkje kven, skal ha sagt at «kirkens enhet er brutt»:<br />
Gudstenestereforma har altså splitta den norske folkekyrkja på ein mykje<br />
meir effektiv måte enn til dømes homofilidebatten eller debatten<br />
omkring kvinnelege prestar.<br />
VELKOMEN HEIMOM<br />
TEKST OG BILDE PAUL KRISTIAN STEIRO<br />
Sjømannskyrkja<br />
vil vere «et<br />
hjem borte fra<br />
hjemmet»<br />
Denne kritikken er vonleg i sterkaste laget, og vonleg går det seg til<br />
rundt omkring i dei ulike kyrkjelydane. Men mine tankar omkring gudstenestereforma<br />
sitt slagord om stadeigengjering fører meg til eit anna slagord,<br />
nemleg Sjømannskyrkja sitt temmeleg uhøgtidelege slagord:<br />
«Velkommen hjemom». «Heim» er eit nært og varmt ord. Heime er det<br />
trygt, nært, førutseieleg. Det bør iallfall vere slik. «Heimom» betyr vel<br />
noko slikt som at ein kjem heim, men blir ikkje lenge. Ein skal til dømes<br />
heimom for å hente noko, eller få seg ein kopp kaffi, eller feire jol med<br />
familien. Sjømannskyrkja vil vere «et hjem borte fra hjemmet», altså at det<br />
skal vere trygt, nært og førutseieleg, og om ein vil stikke innom for å få<br />
seg ein vaffel og ein kopp kaffi, eller ein hyggeleg prat, er det<br />
heilt legitimt. Det er faktisk derfor sjømannskyrkja er der. Men<br />
sjømannskyrkja vil sjølvsagt gjerne at folk også oppsøker gudstenesta,<br />
akkurat som Den norske kyrkja heime, for vi trur at vi<br />
har noko å formidle som alle kan ha godt av å høyre og oppleve:<br />
At vi er skapt av Gud, skapt til fellesskap med Gud og<br />
kvarandre, at vi er elska av vår Skapar og skal elske kvarandre.<br />
I gudstenesta blir vi ynskt velkomne heimom til sjølvaste Vår<br />
Herre og Meister, ikkje til mors kjøtkaker, men til Jesu kjøt og<br />
blod, eit måltid vi deler med alle kristne verda rundt.<br />
Det er vårt kall som kyrkje og som kristne, for kyrkja består av kristne,<br />
å ynskje kvarandre velkomne heimom, også til gudsteneste, og ta i mot<br />
kvarandre der, for på den måten å formidle Guds kjærleik. Så er det<br />
kanskje likevel ikkje så viktig om liturgien er slik eller sånn. Det viktigaste<br />
er at vi tek imot kvarandre, slik Gud tek imot oss, slik vi er.<br />
Heim er der Far eller Mor er.<br />
Paul Kristian Steiro er kapellan i Bekkelaget kirke. Han var assistent ved<br />
Sjømannskirken i fem år frem til 2010. Paul Kristian er gift med Marianne<br />
Haugerud, tidligere kateket ved Sjømannskirken i London. Datteren<br />
deres heter Hanna.<br />
<strong>MÅNEDSBLADET</strong> 21
SAMARBEIDSPARTNERE<br />
STØTTEANNONSER<br />
«Jeg støtter Sjømannskirken i<br />
London»<br />
(anonym)<br />
«Jeg støtter Sjømannskirken i<br />
London»<br />
(anonym)<br />
Ønsker du å annonsere<br />
i Månedsbladet<br />
Kontakt Sjømannskirken<br />
for mer informasjon:<br />
london@sjomannskirken.no<br />
22 <strong>MÅNEDSBLADET</strong>
Vi flytter dine ansatte til og fra Norge!<br />
For mer informasjon besøk oss på www.adamsexpress.no,<br />
eller send en e-post til: oslo@adamsexpress.no,<br />
bergen@adamsexpress.no eller stavanger@adamsexpress.no.<br />
THØR:<br />
LÖVES<br />
BRUNOST<br />
HEJUSTD<br />
DÖESN’T<br />
LIKE<br />
TØ SHØW<br />
WIT.<br />
Brunost, MillsKaviar, Solo oloandKvikklunsj<br />
and<br />
more:<br />
The heUK’sbiggest supplier ofNorwegianfood<br />
foods.<br />
Buy onlineoror pop intoth<br />
the hecafe&shop<br />
Scandinavian Kitchen<br />
61 GreatTitchfield Streetet<br />
London W1W 7PP<br />
WWW.SCANDIKITCHEN.CO.UK<br />
GOOD FOOD WITH LOVE FROM SCANDINAVIA<br />
<strong>MÅNEDSBLADET</strong> 23
FORMUEPLANLEGGING<br />
Du vet hvor du skal, vi vet<br />
hvordan du kommer dit<br />
Å identifisere og prioritere de viktigste målene med formueplanlegging, byr på egne<br />
utfordringer. Hvordan du sikrer deg tilstrekkelige inntekter til å kunne føre den<br />
livsstilen du ønsker, er spørsmålet. Svaret avhenger av lovgivningen i det landet du<br />
planlegger å pensjonere deg. Vårt nettverk av interne rådgivere og eksterne partnere<br />
kan gi deg de løsningene du trenger for å forberede pensjonisttilværelsen.<br />
Besøk oss på www.nordeaprivatebanking.com, eller ring<br />
+352 43 88 77 77 for å avtale et møte.<br />
<br />
<br />
<br />
<br />
<br />
<br />
<br />
<br />
<br />
<br />
<br />
<br />
<br />
<br />
<br />
<br />
<br />
<br />
<br />
<br />
<br />
<br />
<br />
<br />
<br />
<br />
<br />
<br />
<br />
<br />
<br />
<br />
<br />
<br />
<br />
<br />
<br />
<br />
<br />
<br />
<br />
<br />
<br />
<br />
<br />
<br />
<br />
<br />
<br />
<br />
<br />
<br />
<br />
<br />
<br />
<br />
<br />
<br />
<br />
<br />
<br />
<br />
<br />
<br />
<br />
<br />
<br />
<br />
<br />
<br />
<br />
<br />
<br />
<br />
<br />
<br />
<br />
<br />
<br />
<br />
<br />
<br />
<br />
<br />
<br />
<br />
<br />
<br />
<br />
<br />
<br />
<br />
<br />
<br />
<br />
<br />
<br />
<br />
<br />
<br />
<br />
<br />
<br />
<br />
<br />
<br />
<br />
<br />
<br />
<br />
<br />
<br />
<br />
<br />
<br />
<br />
<br />
<br />
<br />
<br />
<br />
<br />
<br />
<br />
<br />
<br />
UEPLA<br />
ve<br />
vord<br />
u<br />
M<br />
<br />
<br />
<br />
<br />
<br />
<br />
ANLEGGING<br />
du s<br />
hvor<br />
et<br />
dan du kom<br />
<br />
<br />
<br />
<br />
<br />
<br />
vet<br />
vi<br />
skal,<br />
dit<br />
mmer<br />
<br />
<br />
<br />
<br />
<br />
<br />
<br />
<br />
<br />
<br />
<br />
<br />
<br />
<br />
<br />
<br />
<br />
<br />
tifisere og<br />
nt<br />
v<br />
Hv<br />
ringer.<br />
u øns<br />
en du<br />
gger å pen<br />
e løs<br />
eg de<br />
de<br />
på<br />
oss<br />
k<br />
2 43 88<br />
ø<br />
i<br />
e<br />
l<br />
d<br />
n<br />
<br />
<br />
<br />
<br />
<br />
<br />
g prioritere de viktigste målene m<br />
u sikrer deg tilstrekkel<br />
ordan du<br />
vo<br />
hen<br />
vh<br />
av<br />
varet<br />
Sv<br />
er spørsmålet.<br />
sker,<br />
v in<br />
erk av<br />
nettve<br />
Vårt<br />
eg.<br />
jonere de<br />
nsj<br />
orber<br />
or å fo<br />
u trenger fo<br />
sningene du<br />
www.nordeaprivatebank<br />
å<br />
møte<br />
et<br />
avtale<br />
å<br />
77 77 for<br />
<br />
<br />
<br />
<br />
<br />
<br />
byr på<br />
lanlegging,<br />
uepl<br />
ormu<br />
med fo<br />
e<br />
øre de<br />
å kunne fø<br />
tekter til<br />
ige innt<br />
et<br />
lande<br />
et<br />
de<br />
ningen i<br />
givn<br />
vg<br />
v lov<br />
nger av<br />
ere og eksterne par<br />
give<br />
terne rådg<br />
nt<br />
jonisttilværelsen.<br />
e pensj<br />
rede<br />
ring<br />
eller<br />
ing.com,<br />
e.<br />
<br />
<br />
<br />
<br />
<br />
<br />
å egne<br />
en<br />
u<br />
du<br />
t<br />
rtnere