Johannes Weisser - Forsiden - Foreningen Norden
Johannes Weisser - Forsiden - Foreningen Norden
Johannes Weisser - Forsiden - Foreningen Norden
- No tags were found...
You also want an ePaper? Increase the reach of your titles
YUMPU automatically turns print PDFs into web optimized ePapers that Google loves.
magasinet<br />
NORDENNr. 1 – 2009<br />
TEMA: FORENINGEN NORDEN 90 ÅR<br />
Nordiske profiler:<br />
• Berit Brørby<br />
• Anne Belfrage<br />
Operaprinsen:<br />
<strong>Johannes</strong> <strong>Weisser</strong><br />
Nordisk forsvarssamarbeid<br />
www.norden.no 01/2009<br />
Portrettet: Anders Eljas – Mamma Mias maestro 1
LEDER<br />
Samfølelse for 90 år siden. Og nå.<br />
I 1919 BLE <strong>Foreningen</strong> <strong>Norden</strong>s første “vervefolder”<br />
publisert i form av et opprop. Blant de<br />
149 undertegnerne, finner vi statsminister<br />
Christian Michelsen, Fridtjof Nansen, Edvard<br />
Munch, Christian Krohg, Sam Eyde, statsråder,<br />
biskoper, direktører, rektorer, redaktører, professorer<br />
og redere. Samt tre kvinner.<br />
”Følelsen av, at de nordiske folk hører sammen,<br />
har i de senere aar trængt stadig dypere ned<br />
i sindene”, var grunnlaget til oppropet om å<br />
melde seg inn i foreningen “<strong>Norden</strong>, norsk<br />
forening for nordisk samarbeide”, som foreningen<br />
het frem til landsmøtet i juni 2008. Hensikten<br />
var da, som nå, å ”sætte sig til opgave at utdype<br />
samfølelsen de nordiske folk imellem…”.<br />
Hva var samfølelse da, år 1919 Og er den det<br />
samme i dag Både ja og nei, vil jeg svare. En<br />
tidløs, viktig samfølelse er den når mennesker<br />
treffes. Deler erfaringer, kunnskap, tanker og<br />
opplevelser. Spøk og alvor. Gleder og sorger.<br />
Men den nordiske samfølelsen er nå 90 år<br />
senere også noe mer. En nordisk samfølelse<br />
i et internasjonalt perspektiv. <strong>Norden</strong> som<br />
region i en globalisert verden, om man vil. En<br />
samarbeidsform og en samfunnsmodell som<br />
hviler på et fundament av fred, demokrati,<br />
likestilling og samhandling. <strong>Norden</strong> som<br />
en konkurransekraftig foregangsregion blant<br />
eksempelvis asiatiske velferds- og omsorgspolitikere.<br />
Eller som et forbilde i kombinasjonen<br />
valgmuligheter og trygghet når en<br />
afrikansk eller en sydamerikansk stat skal<br />
bygge demokrati. Eller som forvalter av unike<br />
naturressurser i et av verdens mest spennende<br />
utviklingsområder; Arktis.<br />
– <strong>Norden</strong>s utfordring er å utarbeide<br />
kjøreregler for Arktis sammen med Russland,<br />
sier Berit Brørby i dette nummeret av ”<strong>Norden</strong>”.<br />
Men den nordiske samfølelsen står også<br />
foran store utfordringer. Om dagens samfølelse<br />
forhåpentligvis inkluderer en større<br />
andel kvinner enn de 2,013 prosent som fikk<br />
undertegne oppropet om nordisk samarbeid<br />
i 1919, så er det fortsatt langt igjen til<br />
lik og rettferdig lønn, like sosiale vilkår og<br />
gjensidig respekt. Eller til en nordisk samfølelse<br />
med de enslige flyktningbarn fra krig<br />
og uro som på vei til et asylmottak i Grue<br />
kommune i Hedmark, blir hilset velkommen<br />
med at en nå må låse inn tinga sine ”da dæssa<br />
kommer”.<br />
– Foran de neste 90 år må nordboerne<br />
omdefinere seg, sier Anne Belfrage i dette<br />
nummer.<br />
En nabo som ellers er i ferd med å omdefinere<br />
seg selv etter finansvikingenes røvertokt i<br />
Vesterled, er Island. En økonomisk krise som har<br />
utviklet seg til også en politisk og sosial krise.<br />
”<strong>Norden</strong>” har besøkt en av de mange familiene<br />
som nå sitter i arbeidsløshetens ruiner etter<br />
bankkrakket i fjor høst.<br />
Vi har også gleden i dette nummer av å formidle<br />
kraften og inspirasjonen hos to fremragende<br />
kulturarbeidere innen musikkens vidunderlige<br />
verden; ”Mamma Mias maestro” Anders Eljas og<br />
”Operaprinsen” <strong>Johannes</strong> <strong>Weisser</strong>.<br />
PER RITZLER<br />
Generalsekretær<br />
NESTE NUMMER:<br />
<strong>Norden</strong> nr. 2/2009<br />
kommer ut i slutten<br />
av juni. Frist for innlevering<br />
av materiell<br />
er 15. mai 2009.<br />
PÅ FORSIDEN:<br />
<strong>Johannes</strong> <strong>Weisser</strong><br />
Foto: Thomas Olsen<br />
Les intervjuet<br />
på side 14-17<br />
UTGIVER:<br />
<strong>Foreningen</strong> <strong>Norden</strong><br />
Harbitzalléen 24, N-0275 Oslo<br />
Telefon: (+47) 22 51 67 60<br />
Telefax: (+47) 22 51 67 61<br />
E-post: foreningen@norden.no<br />
Web: www.norden.no<br />
ISSN:<br />
1890-2103<br />
OPPLAG:<br />
5500<br />
ANSVARLIG UTGIVER:<br />
Per Ritzler<br />
E-post: per@norden.no<br />
REDAKTØR:<br />
Kathrine H. Eriksen<br />
E-post: kathrine@norden.no<br />
DESIGN/LAYOUT:<br />
Kathrine H. Eriksen<br />
TRYKK:<br />
PrinfoUnique<br />
INNLEGG:<br />
Innlegg sendes på e-post eller<br />
til <strong>Foreningen</strong> <strong>Norden</strong> per post.<br />
Redaksjonen tar ikke ansvar<br />
for materiell som ikke er bestilt.<br />
Innsendte artikler blir ikke<br />
returnert dersom det ikke blir<br />
bedt om det. Redaksjonen forbeholder<br />
seg retten til å redigere<br />
artikler og til å bruke disse<br />
på <strong>Foreningen</strong> <strong>Norden</strong>s internettsider:<br />
www.norden.no<br />
ABONNEMENT:<br />
Dette får du gjennom et<br />
medlemskap i <strong>Foreningen</strong><br />
<strong>Norden</strong>. Meld deg inn på våre<br />
nettsider: www.norden.no eller<br />
benytt innmeldingsblanketten<br />
bak i bladet. Du kan også melde<br />
deg inn ved å sende en e-post<br />
til foreningen@norden.no<br />
Redaksjonen ble avsluttet<br />
12 mars 2009.<br />
2<br />
01/2009 www.norden.no
INNHOLD<br />
8<br />
16<br />
14<br />
20<br />
2<br />
Leder<br />
22-23<br />
Det rejsende folk<br />
3<br />
Innhold<br />
24-25<br />
Nordmandsdalen<br />
4-5<br />
FN 90 år: Berit Brørby<br />
26-27<br />
Nytt fra våre lokallag<br />
6-7<br />
8-9<br />
12-13<br />
14-15<br />
16-19<br />
20-21<br />
FN 90 år: Anne Belfrage<br />
Portrettet: Anders Eljas<br />
Jorden runt på åttio minuter<br />
Island – Vi gir oss ikke!<br />
Operaprinsen <strong>Johannes</strong> <strong>Weisser</strong><br />
Nordisk forsvarssamarbeid<br />
28<br />
29<br />
30<br />
31<br />
32<br />
Kunnskapskilde om Finland<br />
Medlemsinfo/innmelding<br />
<strong>Norden</strong>s medlemsshop<br />
Nordisk boktilbud fra Norli<br />
Støtt Island med <strong>Foreningen</strong><br />
<strong>Norden</strong>s vennskapsmerke<br />
www.norden.no 01/2009 3
Det hadde vært fint om det nordiske<br />
samarbeidet kunne gått fra å bære<br />
preg av en ”part time lover” til et mer<br />
solid og forpliktende forhold, mener<br />
stortingsdelegasjonens leder i Nordisk<br />
råd, Berit Brørby<br />
FOTO: ©STORTINGSARKIVET/SCANPIX.<br />
4<br />
01/2009 www.norden.no
FORENINGEN NORDEN 90 ÅR<br />
<strong>Foreningen</strong> <strong>Norden</strong> fyller 90 år i år. Den ”trongen” til å ”kome einannan nær, og stå broderlig i hop” som ble manifestert<br />
i 1919 er altså også i dag en aktualitet i de nordiske landene. For å markere 90 år med vennskap og samarbeid intervjuer<br />
vi i hvert nummer av Magasinet <strong>Norden</strong> i 2009 en eller flere <strong>Norden</strong>-profiler om erfaringer, tanker og meninger om det<br />
Nordiske samarbeidet. Både om det som har vært og – ikke minst – det som ligger foran oss. I dette nummeret har vi<br />
den store glede og privilegium av å samtale med leder av Nordisk råds stortingsdelegasjon, Berit Brørby, og avtroppende<br />
generalsekretær i <strong>Foreningen</strong> <strong>Norden</strong>s Ungdomsforbund (FNUF) Anne Belfrage i Sverige.<br />
Ønskes: fast forhold<br />
Vettskremt! Som innhopper på kort varsel som Nordisk råds president måtte Berit Brørby i 1993<br />
lede åpningsseremonien og holde åpningstalen. ”Guri, hva har jeg gitt meg inn på”, var hennes<br />
tanke den gang. Siden da har hun ledet Stortingets delegasjon til Nordisk råd. TEKST: PER RITZLER<br />
ALLEREDE I 1985 ble arbeiderpartirepresentanten<br />
for Oppland utnevnt<br />
til varamedlem i Stortingets delegasjon til<br />
Nordisk råd. Kjennskapen til de nordiske<br />
landene, dets utfordringer og deres politiske<br />
samarbeid var kanskje ikke fullt så utviklet da:<br />
– Men jeg oppdaget ganske snart forskjellene<br />
mellom våre nordiske land. En av mine<br />
første erfaringer var et spørsmål om hvordan<br />
konserntillitsvalgte skulle kunne operere i<br />
datterselskapene i andre nordiske land. ”Jøss”,<br />
tenkte jeg, selvfølgelig er vi nødt til å samarbeide<br />
om slike ting, og ikke bare om det som<br />
skjer på statsminister- eller utenriksministernivå,<br />
forteller Berit Brørby.<br />
– VI ER NØDT TIL Å SAMARBEIDE, sier Berit<br />
Brørby. Det er viktig å samtale med hverandre,<br />
forstå hverandre, respektere hverandre og<br />
ta opp saker som vi kan løse i fellesskap. Da<br />
forstår vi at vi er en del av noe. Göran Persson<br />
sa på slutten av sin statsministerperiode at det<br />
er viktig å bestrebe seg på at <strong>Norden</strong> opptrer<br />
med én stemme. Men det forutsetter tid til å<br />
snakke med og lytte til de regionale aktørene i<br />
et regionalt fora. Det holder ikke med å ta 100<br />
telefoner. Man må møtes, må snakkes, kunne<br />
tøyse og være alvorlige. Det er noe med den<br />
dynamikken der som hverken mobiler eller<br />
internett kan fange opp.<br />
SAMARBEIDET HAR GÅTT I BØLGER, og i løpet av de<br />
siste årene mener Berit Brørby at <strong>Norden</strong> har<br />
vitalisert sitt samarbeid betraktelig:<br />
– Vi hadde jo en periode da Sverige og<br />
Finland ble medlemmer i EU. Man sa ”hva nå,<br />
lille Norge”, men frykten var ubegrunnet. Vi<br />
trodde kanskje at Sverige og Finland skulle<br />
trekke seg ut av det nordiske samarbeidet og<br />
konsentrere seg om Brussel. Men så begynte<br />
vi å få mer politisk samkvem med de baltiske<br />
stater, så kom Russland og etter hvert har også<br />
Østersjøsamarbeidet tatt seg opp på samme<br />
måte som Barentssamarbeidet som Thorvald<br />
Stoltenberg var initiativtaker til. Etter hvert er<br />
det også viktig hva som skjer med de arktiske<br />
områdene. Alle disse pilarene har gjort at de<br />
nordiske landene, uansett tilknytning til EU,<br />
plutselig har fått mye å samarbeide om.<br />
DE STØRSTE UTFORDRINGENE i det nordiske samarbeide<br />
er å utvikle kjøreregler for nordområdepolitikken,<br />
mener Berit Brørby:<br />
– Det handler om utvinning av ressurser,<br />
klimautfordringer, samarbeid mellom russere<br />
og de baltiske land og hvordan fiskeriressursene<br />
skal forvaltes. Og hva skjer med<br />
sikkerhetsaspektet, spør Berit Brørby retorisk<br />
– Russland er vårt naboland, en stormakt i<br />
energi. Vi må hele tiden også ha med russerne<br />
i måten vi utformer kjøreregler på i forhold<br />
til nordområdene. I det arktiske parlamentariske<br />
samarbeidet sitter russere, kanadiere og<br />
amerikanere ved samme bord som de nordiske<br />
landene. Den samiske urbefolkningen og japanerne<br />
sitter som observatører. Det er en ganske<br />
bred storpolitisk allianse allerede, som krever<br />
dialog og samarbeidsvilje.<br />
OM JEG SKULLE KOMME MED EN NORDISK APPELL, så<br />
ønsker jeg vi kunne være mer pågående. Det<br />
finnes utallige muligheter til å sette det nordiske<br />
på den politiske dagsorden, men fordi mange<br />
har så mye annet og holde på med i parlamentene,<br />
blir ofte nordisk arbeid litt ved siden av. Jeg<br />
har litt flåsete kalt det nordiske arbeidet for en<br />
”part time lover” – intense og glade i hverandre<br />
når vi møtes, men når vi er tilbake i hverdagen<br />
blir vi oppslukt av alt det andre.<br />
EN APPELL FOR FORENINGEN NORDEN i sammenheng<br />
med 90-årsmarkeringen, er å ta tak i<br />
de nye trendene. Hva betyr globaliseringen<br />
for foreningen <strong>Norden</strong> Uansett handler globaliseringen<br />
om folk – om hvordan man skal<br />
utvikle samarbeid og muligheter for folk i<br />
det landet man bor i. Da er man nødt til å ta<br />
vare på nærheten, og det klarer den frivillige<br />
sektoren best. Enten det er håndball, sangkor,<br />
<strong>Foreningen</strong> <strong>Norden</strong> eller hva som helst. Det er<br />
uansett det nære som gjør at folk gidder å stå<br />
opp om morgenen, konstaterer Berit Brørby.<br />
Les intervjuet med Anne Belfrage på neste side<br />
+<br />
www.norden.no 01/2009 5
FORENINGEN NORDEN 90 ÅR<br />
Flerkulturell omdefinering<br />
Hva med de neste 90 år Ja, da må Nordboerne omdefinere seg. Anne Belfrage er avtroppende<br />
generalsekretær hos <strong>Foreningen</strong> <strong>Norden</strong>s Ungdomsforbund (FNUF) i Sverige. Hun tror på <strong>Norden</strong>,<br />
men peker på en sterkt fremvoksende flerkulturell og mangfoldig region. TEKST: PER RITZLER<br />
– NÅR VI GÅR INN I DE NESTE 90 ÅRENE, må vi<br />
oppdatere den nordiske innbygger. Det<br />
ser ikke likt ut nå som for 90 år siden. Vi er ikke<br />
like homogene som vi har vært tidligere, men<br />
må begynne å betrakte oss på en ny måte med<br />
de samme gode nordiske erfaringer av samarbeid<br />
og respekt vi har i bunn.<br />
– DET ER EN MORSOM ERFARING å ha arbeidet<br />
med FNUF, sier hun. Etter at vi fikk statsstøtte<br />
har vi fått en helt annen økonomi og blitt<br />
mer stabile som forening. Vi kan reise mer,<br />
arbeide mer kontinuerlig og tilby medlemmene<br />
våre flere aktiviteter. FNUF arbeider med<br />
temaer og følger saksspørsmål som Ungdommens<br />
Nordisk råd setter på agendaen. Men<br />
selvfølgelig er reiser og sosialt samvær også en<br />
stor og viktig del av ungdomsvirksomheten,<br />
og også fundamentet i vårt samarbeid mellom<br />
ungdomsforbundene, sier Anne Belfagre.<br />
KULTURFFELLESSKAP OG SPRÅKFORSTÅELSE var de<br />
viktigste temaene som Ungdommens Nordiske<br />
råd markerte under sesjonen i Helsingfors i<br />
fjor høst. Dette er tradisjonelle nordiske temaer<br />
som de nordiske ungdomsforeningene også ser<br />
på som sine viktigste samarbeidsområder.<br />
– Vi er naturlig nok klar over viktige temaer<br />
som globaliseringen, demografi og klima og<br />
miljø, men følger egentlig ikke <strong>Foreningen</strong>e<br />
<strong>Norden</strong>s agendaer så nøye. Om jeg skulle<br />
foreslå noe til en politiker som jeg mener vi<br />
skulle kunne ta tak i umiddelbart, hadde det<br />
eksempelvis vært å harmonisere nordboernes<br />
personnummer. Grensehindringer er ellers<br />
noe vi arbeider for å rive ned, og selvfølgelig<br />
jobber vi med språk.<br />
DET ER VIKTIG FOR UNGDOMMER Å ENGASJERE SEG<br />
I NORDEN og det nordiske samarbeidet, mener<br />
Anne Belfrage.<br />
– Vi bør kjenne til våre nærområder og våre<br />
naboers historie. Det gjør det enklere for oss<br />
når vi skal skaffe jobb. En utlandserfaring kan<br />
likeså godt være en nordisk, og min erfaring<br />
er at man alltid lærer seg noe ved å reise over<br />
grensen.<br />
NORDOMRÅDENE STÅR ELLERS STERKT innen det<br />
nordiske ungdomssamarbeidet. Ikke så mye<br />
som begrep, men mer som samarbeidsområde.<br />
Et inspirerende samarbeid med Barents<br />
Ungdomsråd (Barents Regional Youth Council<br />
BRYC) fra den store bokmessen i Göteborg<br />
i fjor høst, ønsker Anne Belfrage skal fortsette.<br />
En representant fra Ungdommens Nordkalottkonferanse<br />
i Haparanda i fjor sommer inspirerte<br />
til fortsatt fokus på regionens nordre områder,<br />
liksom FNUFs nærvær på menneskelige rettighetsdagene<br />
i Luleå sist høst.<br />
JEG SPØR ANNE BELFRAGE om den nordiske samfunnsmodellen.<br />
Er typiske trekk og karakteristikker<br />
og erfaringer som forener de nordiske<br />
land og bidrar til å synliggjøre regionen noe<br />
som opptar yngre bevisste mennesker i dag<br />
– Den såkalte nordiske samfunnsmodellen<br />
er viktig å ta vare på, sier Anne Belfrage, men<br />
den unge generasjonen tar nok mye av dette<br />
for gitt. Jag har venner her i Göteborg som går<br />
på universitetets forvaltningslinje og som ikke<br />
kjenner til den nordiske samfunnsmodellen,<br />
ettersom det ikke er noe man snakker om. Det<br />
er skeivt, mener jeg. Det burde studeres mer<br />
hva som forener de nordiske land, dets innbyggere<br />
og hvordan og innenfor hvilke områder<br />
man samarbeider.<br />
– NOE SÆRLIG NORDISK ORIENTERT var jeg<br />
kanskje ikke selv i begynnelsen, det kan jeg<br />
ærlig innrømme. Men jo mer man oppdager<br />
av <strong>Norden</strong>, ja, jo mer oppdager man, og det<br />
er spennende og viktig og lærerikt, sier Anne<br />
Belfrage. Det finnes så utrolig mye å kjenne<br />
til av historie, kultur og samarbeid i det nordiske<br />
fellesskapet. Dessuten, konstaterer Anne<br />
Belfrage, er jo det viktigste det som en gang var<br />
kjernen i det nordiske folkelige fellesskapet;<br />
nemlig <strong>Foreningen</strong> <strong>Norden</strong> som en fredsbevegelse.<br />
6<br />
01/2009 www.norden.no
Mange ungdommer tar den<br />
nordiske velferdsmodell for gitt<br />
og er den lite bevisst. Det er synd,<br />
for det finnes mye kunnskap og<br />
gode eksempler på samarbeid å<br />
hente fra den modellen, mener<br />
avtroppene FNUF-leder i Sverige,<br />
Anne Belfrage<br />
FOTO: TOMAS BELFRAGE<br />
www.norden.no 01/2009 7
8<br />
01/2009 www.norden.no
Anders Eljas<br />
FØDT: 15. januar 1953 i Stockholm<br />
SIVIL STATUS: Kjæreste med Wenche Myhre<br />
YRKE: Dirigent, arrangør, komponist og pianist. Har samarbeidet med en rekke store svenske artister<br />
som ABBA, Tommy Körberg, Bjørn Skifs, Sven-Bertil Taube og Povel Ramel, og vært musikalsk leder for<br />
en rekke musikaloppsetninger som Chess, Kristina frän Duvamåla, Les Miserables og Guys and Dolls.<br />
AKTUELL FORDI: Han er musikalsk leder for den norske versjonen av musikalen Mamma Mia, som har<br />
premiere 19. mars.<br />
Mamma Mias maestro<br />
Anders Eljas kunne ha satt opp Mamma Mia både i London og Stockholm. Nå gjør han den i<br />
Oslo i stedet. TEKST OG FOTO: MARIT KLEPPE EGGE<br />
www.norden.no 01/2009 9
PORTRETT: ANDERS ELJAS<br />
Anders Eljas har vært med på å velge musikere til Mamma Mia-bandet i Norge. – Det er ingen mulighet for at dette ikke blir<br />
bra, mener orkesterlederen.<br />
Eljas setter seg ved el-pianoet, putter inn<br />
øreproppene og teller opp. Så kommer<br />
glissandoen som starter Dancing Queen, og du<br />
skal være ganske sur og musikalsk uinteressert<br />
hvis du ikke blir ørlite grann glad og danselysten.<br />
Eljas smiler i hvert fall, selv om han sikkert har<br />
hørt og spilt den et uvisst antall ganger, både<br />
med ABBA og med andre artister. I dag er det<br />
første gang han spiller den med Mamma Miabandet,<br />
og det sitter som ei kule allerede.<br />
Eljas har vært med å håndplukke musikerne<br />
og vet hvor dyktige de er. Derfor kommer<br />
han ikke til å være spesielt stresset og nervøs<br />
når han står på scenen – eller riktigere sagt i<br />
orkestergraven under den – på premieren 19.<br />
mars. Musikerne er bra, ensemblet er bra…<br />
– Det er ingen mulighet for at dette ikke blir<br />
en bra oppsetning, sier Eljas når vi spiser lunsj.<br />
ENDELIG ELJAS<br />
I et beite av kjendiser fra norsk teater- og musikalverden<br />
er ikke Anders Eljas automatisk den<br />
som pressen løper raskest etter for å få kommentarer<br />
om Mamma Mia og om den utrolige<br />
ABBA-musikken som ingen generasjoner<br />
ser ut til å få nok av. Men av alle som spiser<br />
lunsj på “Folk” ved det nye Folketeateret denne<br />
formiddagen, er det neppe noen som kjenner<br />
musikken og de som laget den bedre enn nettopp<br />
Anders Eljas. Likevel har det pussig nok<br />
gått åtte år fra Mamma Mia hadde premiere i<br />
London til Anders Eljas kom inn som musikalsk<br />
leder for en Mamma Mia-oppsetning.<br />
– Jeg fikk forespørsel om å være orkesterleder<br />
til originaloppsetningen i London, men<br />
akkurat da var jeg ikke så tent på å gjøre den.<br />
Jeg hadde sannsynligvis gjort den i Stockholm<br />
senere, men da hadde jeg truffet Wenche og<br />
ville, da som nå, ha mest mulig tid sammen<br />
med henne, sier Eljas.<br />
Nå er Mamma Mia i Oslo, og Eljas er på<br />
Nesøya hos kjæresten Wenche Myhre. Alt klaffet<br />
med tid og sted. Eljas koser seg i det norske<br />
ensemblet og synes det er befriende å slippe å<br />
ha høy kjendisfaktor.<br />
– Ingen hyler etter orkesterlederen, og det<br />
er behagelig. Skandinaver er forresten generelt<br />
rolige i forhold til kjendiser og lar dem stort<br />
sett være i fred. Det er grunnen til at Benny og<br />
Björn (Andersson og Ulvaeus. red.anm.) fortsatt<br />
bor her. De gutta har dessuten alltid hatt<br />
beina ekstremt godt plantet på bakken. Sånn<br />
var det med hele ABBA. Crewet på verdensturneene<br />
sa at de aldri hadde blitt behandlet<br />
så pent av noen, forteller Eljas.<br />
HISTORIE MED TO TILFELDIGHETER<br />
Vi må ta det med en gang: hvorfor musiker og<br />
hvorfor ABBA Anders Eljas drar en lang historie<br />
i kjapt tempo. Den starter med farfar som<br />
hadde én fiolin og to barn. Det første barnebarnet<br />
skulle få fela, og det ble Anders. Eller<br />
kanskje historien starter med faren til Anders<br />
som lærte både seg selv og sønnen å spille<br />
piano. Unge Anders underholdt på eldrehjem<br />
på piano og blokkfløyte. Så ble han litt eldre og<br />
ville heller spille i band.<br />
Første tilfeldighet på veien mot ABBA går<br />
via en frisør. Anders Eljas hadde fått spillejobb<br />
sammen med Kjerstin Dellert, som har omtrent<br />
samme divastatus i Sverige som Wenche<br />
Foss har i Norge. Eljas hadde langt hår – ja,<br />
så langt og ustelt at han gikk til frisør så ikke<br />
mamma skulle skamme seg over ham. Like<br />
etterpå klippet samme frisør Bengt Palmers,<br />
som skulle produsere en ny plate med Bjørn<br />
Skifs. Frisørstoler er jo et sted å snakke om mye<br />
og mangt, blant annet om mangel på pianister.<br />
– Jeg trenger en pianist til innspillingen, sa<br />
Palmers.<br />
– Å, da kjenner jeg en, sa frisøren, som<br />
akkurat hadde klippet langhårede Eljas.<br />
Andre tilfeldighet: Eljas drar på turné med<br />
Björn Skifs, og Clas af Geijerstam er med som<br />
gitarist. Så får Clas jobben som lydmann på<br />
ABBAs første Australia-turné og anbefaler<br />
”en ny kille som var med Skifs i somras”. Eljas<br />
hadde plutselig fått en bratt karrierekurve fra<br />
garasjeband til verdensturneer med en av de<br />
aller største suksessene pophistorien har sett.<br />
PIANIST I ABBA<br />
Naturligvis er det ikke nok bare å ha flaks. Eljas<br />
må jo ha overbevist musikalsk også.<br />
– Jeg var nok ganske allsidig. Ja, jeg tror det<br />
var det, tenker Eljas.<br />
På musikkhøyskolen valgte han musikklærerlinjen,<br />
nettopp fordi den bød på den<br />
største bredden: klassisk piano med fiolin<br />
som biinstrument, litt jazzpiano, litt trommer,<br />
litt bass, litt kirkeorgel og sang, arrangering,<br />
instrumentering og komposisjon.<br />
– Vi var tre keyboardister på ABBAturnéene.<br />
Benny, naturligvis, Woiteck Ernest<br />
og meg, forteller Eljas, som også etter hvert<br />
begynte å skrive musikkarrangementer.<br />
Dette har også sin egen historie. ABBA var<br />
på sin andre turné i Australia, og et australsk<br />
strykeorkester var med på låtene Fernando<br />
og Dancing Queen. Konsertene ble avrundet<br />
med Thank you for the Music, og som en<br />
overraskelse på den aller siste konserten laget<br />
Anders et strykearrangement til den.<br />
– Hvem gjorde det, undret Benny etter konserten<br />
Eljas, var svaret.<br />
– Hva, kan denne Eljasen lese noter også,<br />
sa ABBA-Benny, for notekunnskap var ikke<br />
nødvendigvis det det var mest av i popverdenen<br />
på 70-tallet.<br />
Så fikk ”denne Eljasen” skrive flere påleggsarrangementer,<br />
det vil si arrangement for blant<br />
10<br />
01/2009 www.norden.no
PORTRETT: ANDERS ELJAS<br />
annet strykere og blåsere som legges utenpå<br />
et standard komp med trommer, gitar, bass og<br />
piano. Etter turnéene med ABBA gjorde han<br />
seg ferdig med studiene ved musikkhøyskolen<br />
i Stockholm, men fortsatte samarbeidet med<br />
Benny Andersson og Björn Ulvaeus. Det var Eljas<br />
som arrangerte orkestermusikken til både Chess<br />
og Kristina frän Duvamåla, og som dirigerte alle<br />
Kristina-forestillingene og Chess på svensk.<br />
– Benny og jeg samarbeidet også om<br />
musikken til teateroppsetningen av Astrid<br />
Lindgrens Mio min Mio. Jeg skrev 56 minutter<br />
musikk, Benny skrev fire minutter, og det er de<br />
sangene folk nynner på, ler Eljas.<br />
DIRIGENTEN ALLE VIL HA<br />
Anders Eljas gliser uhøytidelig. Han har en slik<br />
behagelig selvtillit som man ofte kjenner igjen<br />
i de som er virkelig dyktige i det de gjør. Eljas<br />
har jobbet med de aller beste svenske artister<br />
og musikere, som Lill-Babs, Lasse Berghagen,<br />
Sven-Bertil Taube, Povel Ramel, Tommy<br />
Körberg og Helen Sjöholm, og er ettertraktet<br />
i hele <strong>Norden</strong> som arrangør og orkesterleder.<br />
Han er sjarmerende og morsom, omgjengelig og<br />
avslappet, og han er på vennlig hils med alle<br />
som hører hjemme i Mamma Mia, enten<br />
de står på eller utenfor scenen. Hyggelig og<br />
respektert. For i den avslappede vennligheten<br />
ligger det strenge krav om musikalsk presisjon<br />
og engasjement. Eljas hører, kjenner og vet<br />
hvor han vil.<br />
– Jeg forventer presisjon. Ting skal være på<br />
plass musikalsk. Dessuten vil jeg ha musikere<br />
som våger å ta initiativ. Ellers vet jeg ikke helt<br />
hvordan jeg er som leder, men jeg blir sjelden<br />
stresset og jeg er flink til å være skjerpet. Det<br />
handler om å være profesjonelt god til å ”kjede<br />
seg”, eller tvert om ikke kjede seg når en gjør<br />
samme forestilling hundrevis av ganger.<br />
TRIVES MED DET SYMFONISKE<br />
Nå blir det Mamma Mia som skal gjentas<br />
mange ganger, og Eljas synes det er moro å<br />
spille ABBAs musikk igjen.<br />
– Jeg har alltid likt ABBA, selv om jeg<br />
vokste opp i en periode der det kule var progressiv<br />
rock etter mottoet ”jo, jævligere - jo<br />
bedre”. Jeg fikset ikke prog-rocken. Ellers vil<br />
jeg påstå at jeg er ganske allsidig, og synes<br />
nedleggelse av svenske P2 er bortimot den<br />
største sorgen jeg har opplevd. Nå finnes det<br />
kun spesifiserte kanaler innenfor én og samme<br />
stil. Alt er klassifisert. På den måten blir i hvert<br />
fall ingen rammet av overraskende musikk,<br />
sier han ironisk.<br />
De siste årene har Eljas jobbet mye med<br />
symfoniorkester, og han synes det gir en interessant<br />
musikalsk fleksibilitet.<br />
– Jeg gjør mye med orkester, og spiller mye<br />
med Wenche. Jeg er heldig som kan glede meg<br />
til å gå på jobb hver eneste dag. Skulle jeg ønske<br />
meg noe, måtte det bli å gjøre mer egne ting,<br />
egne komposisjoner. Men det blir nok tid til<br />
det en dag, også, tror Eljas.<br />
Lunsjen er over, og vi tar trappene til bandrommet.<br />
114 trinn. Anders Eljas har telt dem.<br />
– Det er den eneste trimmen jeg får. Jeg<br />
trener aldri, og får dermed heller aldri idrettsskader,<br />
flirer han.<br />
MAMMA MIA-STANDARD<br />
I Mamma Mia kommer Eljas til et dekket bord<br />
der alt er forhåndsbestemt ned til minste detalj.<br />
Mamma Mia følger en standardisert form uansett<br />
hvor den blir satt opp.<br />
– Jo, jeg skulle gjerne ha gjort noe litt<br />
annerledes. Det kan være utfordrende å ha så<br />
bestemte rammer, men slik er betingelsene og<br />
det må man tåle. Og ingen kan jo si at det ikke<br />
har ført til suksess, understreker Eljas.<br />
Mamma Mia-musikalen er blitt en mer<br />
eventyrlig suksess enn noen våget å spå.<br />
Filmen likeså.<br />
– Jeg synes Mamma Mia er en av de få<br />
musikalene som en lykkes med å få til også på<br />
film. Og det til gangs! sier orkesterleder Anders<br />
Eljas.<br />
www.norden.no 01/2009 11
De nordiska länderna och Baltikum är<br />
välbesökta - också i Klejtrup sø.<br />
Jorden runt på åttio minuter<br />
Frestar öhoppning för barn och vuxna, eller kanske en roddtur i Stilla havet Du når det hela på ett<br />
par timmar, om du besöker norra Jylland. TEXT OCH FOTO: GUNILLA HEICK<br />
12<br />
01/2009 www.norden.no
PÅ KRYSS OG TVERS I NORDEN<br />
Noah, 5 år, sysslar med öhoppning i Karibien.<br />
Flemming Cassøe står för administrationen och den<br />
praktiska skötseln av världskartan.<br />
Vid den lilla sjön Klejtrup nära Hobro<br />
ligger världens största atlas. Det hoppas<br />
och tror invånarna i byn Klejtrup åtminstone.<br />
Ansökningen till Guinness rekordbok har åkt<br />
iväg med posten, berättar Flemming Cassøe,<br />
som sköter världskartan och tar emot de<br />
många gästerna. Ungefär 35 000 turister hittar<br />
hit varje år. Mest danskar, men också många<br />
holländare, norrmän och tyskar.<br />
RODDTUR PÅ STILLA HAVET<br />
De vuxna vill gärna söka upp sin egen plätt på<br />
kartan och bli fotograferade just där. Barnen<br />
tycker det är roligast att hoppa från land till<br />
land eller ta en roddtur på Stilla havet. Det går<br />
bra att låna en liten plastjolle och bege sig ut<br />
på oceanen.<br />
Skaparen av världskartan, Søren Poulsen,<br />
föddes år 1888 på en gård vid Klejtrup Sø. Han<br />
blev timmerman och emigrerade till Amerika,<br />
där han arbetade i tjugo år, innan han vände<br />
tillbaka till Danmark och övertog barndomshemmet.<br />
Här planterade han fruktträd och<br />
anlade en liten hamn vid sjön. Men år 1943<br />
skulle några ängar dräneras. Vattennivån i sjön<br />
sänktes, och hamnen blev torrlagd. Just där<br />
hittade Søren Poulsen en sten, som på pricken<br />
liknade Jylland.<br />
EN VÄRLD I MINIFORMAT<br />
Idén var född, och år 1944 började han det<br />
stora arbetet med att skapa sin egen värld i<br />
miniformat. Han fortsatte ända till sin död<br />
sommaren 1969, då knappt 81 år gammal.<br />
Med primitiva hjälpmedel som spade och<br />
spett, skottkärra, dragvagn och släde arbetade<br />
Søren Poulsen tålmodigt år efter år på sitt<br />
projekt. Hans uppfinningsrikedom var stor.<br />
Många av stenblocken hämtade han från<br />
åkrarna runtomkring. På vintern drog han<br />
dem på släde ner till sjön och lade dem på isen,<br />
på den plats där de skulle användas. När isen<br />
smält var det bara att justera placeringen.<br />
EN PRIVATÄGD TURISTATTRAKTION<br />
Kartan mäter i dag 45 gånger 90 meter. En<br />
breddgrad på 111 kilometer på jordklotet<br />
motsvarar 27 centimeter på världskartan vid<br />
Klejtrup Sø. Alla länder är markerade med<br />
egen flagga. Sahara är förstås en stor sandplätt.<br />
Och Östersjön upplever en mycket naturtrogen<br />
algblomstring.<br />
Efter Søren Poulsens död år 1969 tog brorsonen<br />
Helge Poulsen och hans fru Othilie<br />
över. De utvidgade stället och gjorde det till<br />
ett turistmål. År 1998 fortsatte deras dotter<br />
Lisbeth arbetet, tillsammans med sin man<br />
Flemming Cassøe. Världskartan är nu en av de<br />
få privatägda turistattraktionerna i Danmark.<br />
Läs mera<br />
Läs mera om världens största atlas på:<br />
www.visitverdenskortet.dk<br />
www.norden.no 01/2009 13
ISLAND I NORDEN<br />
På tross av arbeidsløshet og pengemangel etter<br />
bankkrakket på Island sist høst; familien Jensson-<br />
Hermannsdóttir ser forholdsvis lyst på fremtiden.<br />
14<br />
01/2009 www.norden.no
ISLAND I NORDEN<br />
Vi gir oss ikke!<br />
Island, våren 2009. Et halvt år etter det store økonomiske krakket. Da<br />
banker gikk dukken, kronen sank og folk mistet jobbene sine. I ruinene<br />
etter finansvikingenes hensynsløs fremfart i Vesterled, sitter nå de som er<br />
rammet. Det islandske folket. Uten arbeid og penger, men sinte og målbevisste.<br />
Som småbarnsfamilien Jensson-Hermannsdóttir TEKST: PER RITZLER<br />
Det har enda ikke blitt lyst når jeg møter<br />
Thrandur Jensson ute i drabantbyen. Et<br />
surt snøuvær driver over vestre Island og gjør<br />
det vanskelig for biler og mennesker i Reykjavik<br />
å ta seg til jobb. De som fortsatt har en jobb<br />
å gå til, altså.<br />
EN UVANT SITUASJON<br />
For Thrandur handler det om noen måneder<br />
til. Når pappapermisjonen tar slutt er også ansettelsen<br />
på elektrikerfirmaet over.<br />
– I sommer var vi tre og druknet i jobb. I<br />
dag er det dødt, sier han.<br />
Også fremtiden for Thrandurs kone er usikker.<br />
Vala Hermansdóttir jobber i barnehage,<br />
men om et halvt år kan også det være slutt. Da<br />
risikerer en allerede anstrengt situasjon å bli<br />
enda verre for familien Jensson-Hermansdóttir<br />
med barna Anita, to og et halvt år, og lille mini-<br />
Thrandur, på to og en halv måned og enn så<br />
lenge uten navn.<br />
– Det er en uvant situasjon, forteller<br />
Thrandur. Vi sparer og snur på hvert øre. Jeg<br />
har lån og gjeld, samtidig øker priser og renter.<br />
Vi får frossen fisk av pappa, som kjenner en<br />
fisker. Det sparer vi en del på, men det koster å<br />
leve, sier Thrandur Jensson.<br />
DÅRLIG LIKVIDITET<br />
For ikke fullt et år siden var forholdene<br />
annerledes. Familien Jensson-Hermansdóttir<br />
så frem til det nye huset som straks skulle stå<br />
ferdigbygget og innflytningsklart. Med Thrandur<br />
som elektriker, hans far som snekker og et<br />
løfte fra banken var forutsetningene de beste.<br />
Men Thrandurs bank merket tidlig den<br />
kommende krisen. Likviditeten ble dårligere<br />
og egenkapitalen krympet. Banken ble nødt<br />
til å prioritere sine lånekunder. Thrandur var<br />
dessverre ikke blandt dem. For dårlig sikkerhet,<br />
sa banken om grunnmuren han holdt på<br />
og støpe, veggene han skulle reise og taket han<br />
skulle legge.<br />
Thrandur tok opp andre lån. Dyre og<br />
ufordelaktige lån. Men akkurat i det vegger og<br />
tak var på plass, gikk bunnen ut av hele det<br />
islandske finansmarkedet. Der sto Thrandur.<br />
Med kone og barn, leilighet og et halvferdig<br />
hus, lån og gjeld og oppsagt fra jobben.<br />
– Jeg har frosset lånene, men i høst må jeg<br />
begynne å betale tilbake igjen, forteller han. Jeg<br />
har også forsøkt å selge leiligheten, men ingen<br />
er interessert, det finnes jo ikke noen kjøpere.<br />
Dårlig økonomi, gjeld, finanskrise og politikk<br />
har i lang tid nå dominert folks samtaler<br />
på Island.<br />
– Jeg har et lån på bilen som nå blitt til det<br />
dobbelte. Men jeg har en venn som kjøpte<br />
seg en luksusbil, og hans lån er nå på det tredobbelte,<br />
forteller Thrandur.<br />
NY REGJERING<br />
Regjeringsskiftet i begynnelsen av februar, der<br />
det sosialdemokratiske og det grønne partiet<br />
erstattet den Høyre sosialdemokratiske<br />
koalisjonen, stiller han seg avventende til uten<br />
altfor store forhåpninger. Usikkerheten finnes<br />
fortsatt, mener han. Ingen løfter har blitt gitt<br />
og det er ikke noe lys å skue i økonomien.<br />
Andre derimot, mener at regjeringsskiftet var<br />
en forutsetning for å reetablere troverdighet for<br />
islandsk politikk og for landet som sådan.<br />
Uansett er situasjonen dyster. Fremtidsutsiktene<br />
mørke. Men Thrandur sover ikke<br />
dårlig om natten av den grunn.<br />
– Nei, før eller senere kommer solen, sier<br />
han. Det vet jeg. Jeg er drøye 30, jeg er frisk og<br />
jeg kan jobbe. Min tid kommer.<br />
– Det som derimot gjør meg sint er når<br />
jeg tenker på de eldre. Min farmor fikk flere<br />
telefonsamtaler fra unge bankfunksjonærer<br />
som oppfordret henne å flytte penger til andre<br />
kontoer med større avkastning. Det var før<br />
bankene gikk i bakken. Hun sa nei, og det er<br />
jeg glad for. Men andre mistet alt. Pensjonssparingen.<br />
Hus og hjem. De gamle, som bygget<br />
Island. Det gjør meg sint. Og søvnløs, sier<br />
Thrandur Jensson.<br />
www.norden.no 01/2009 15
Barytonsanger <strong>Johannes</strong> <strong>Weisser</strong> (28) er en<br />
av Skandinavias mest fremadstormende<br />
unge sangere. Som 23-åring debuterte<br />
han på Den Norske Opera, og etter det har<br />
det gått slag i slag.<br />
Operaprinsen<br />
<strong>Johannes</strong> <strong>Weisser</strong> har begeistret kritikere og publikum siden debuten på Den Norske Opera i 2004.<br />
<strong>Norden</strong> møtte barytonsangeren i Stockholm, hvor han nylig ble tildelt Prins Eugens Kulturpris.<br />
TEKST: IDA SVINGEN MO. FOTO: THOMAS OLSEN<br />
Det er en kald vinterdag i Stockholm og<br />
<strong>Johannes</strong> <strong>Weisser</strong> varmer seg på en kopp<br />
te i Gamla Stan. Den oslobaserte sangeren<br />
har tatt turen til nabolandet for å motta Prins<br />
Eugens Kulturpris.<br />
– Det var en stor overraskelse og veldig<br />
hyggelig. For å være helt ærlig vet jeg ikke<br />
hvorfor jeg fikk prisen, sier han og smiler.<br />
Det er selvfølgelig koketteri. <strong>Weisser</strong> er<br />
en av Skandinavias mest fremadstormende<br />
sangere og han har oppnådd mer enn hva de<br />
aller fleste i slutten av 20-årene kan drømme<br />
om. Han har sunget hovedrollen i «Don<br />
Giovanni» på Den norske Opera og Komische<br />
Oper i Berlin, høstet lovord etter opptredener<br />
på Den Kongelige Danske Opera og andre<br />
prestisjefylte scener rundt om i Europa. <strong>Weisser</strong><br />
er også en ettertraktet oratorie- og konsertsanger,<br />
i tillegg til at han har opptrådt mye som<br />
liedsanger.<br />
PENGER TIL SANGTIMER<br />
Men det virkelige gjennombruddet kom med<br />
innspillingen av Mozarts «Don Giovanni»<br />
16<br />
01/2009 www.norden.no
KUNST I NORDEN<br />
Hans store gjennombrudd kom med innspillingen av<br />
Mozarts «Don Giovanni» med stjernedirigenten René<br />
Jacobs i 2006. Nå er han blant annet booket til den<br />
verdenskjente Salzburgfestivalen til sommeren.<br />
FOTO: KNUT SNARE/SCANPIX<br />
sammen med den anerkjente dirigenten René<br />
Jacobs i 2006. Enkelte kritikere har rost plata<br />
som en av de beste «Don Giovanni»-innspillingene<br />
i historien.<br />
Jacobs var tydeligvis også fornøyd med<br />
<strong>Weisser</strong>. Nå har de samarbeidet på to videre<br />
innspillinger, én med musikk av Telemann<br />
og den andre med Haydns «Skapelsen».<br />
Og til sommeren skal han opptre på den<br />
stjernespekkede Salzburgfestivalen. Ikke rart<br />
<strong>Johannes</strong> <strong>Weisser</strong> sier at alt som skjer i øyeblikket<br />
er det han alltid har drømt om.<br />
28-åringen lener seg tilbake i stolen på<br />
Espresso House i Vasagatan. Han har på seg<br />
dongeribukse, en stripete skjorte med en svart<br />
genser over og joggesko. Det mørke håret er<br />
blitt rufsete av luen og han prøver å glatte til<br />
sveisen for bildenes skyld.<br />
– Det er kjempefint å være i Stockholm.<br />
Jeg skulle gjerne vært her oftere, sier <strong>Weisser</strong><br />
og forteller at han skal møte Kronprinsesse<br />
Victoria på kveldens bankett.<br />
Hun overrakte Prins Eugen-prisen, som<br />
årlig går til en norsk og en svensk artist som<br />
jobber for svensk-norske forbindelser. Prisen er<br />
på 50.000 svenske kroner og <strong>Johannes</strong> <strong>Weisser</strong><br />
kommer til å bruke pengene på sangtimer.<br />
STUDENT I KØBENHAVN<br />
– Det er inspirerende og viktig for meg å søke<br />
råd og veiledning hos folk som kjenner meg<br />
godt. Men det er også fint å få nye impulser fra<br />
eksperter på forskjellige typer repertoar. Hvis<br />
man er så heldig å få en pris, synes jeg det er<br />
naturlig å bruke pengene på å utvikle seg videre,<br />
sier han og understreker at én av sangpedagogene<br />
han alltid vender tilbake til, er<br />
Susanna Eken i København<br />
– Jeg bestemte meg for å dra til København<br />
fordi sanglæreren min i Oslo snakket så varmt<br />
om henne. Og jeg kan skrive under på at hun er<br />
helt fantastisk!<br />
Den danske hovedstaden har betydd mye<br />
for <strong>Weisser</strong>. Han flyttet dit som 19-åring for å<br />
studere ved Det Kongelige Danske Musikkonservatorium<br />
og Operaakademiet.<br />
– Har det vært en fordel å studere i utlandet<br />
– Når det gjelder å studere sang så tror jeg<br />
først og fremst det er viktig å finne en lærer<br />
som funker for en. Men det er sikkert en fordel<br />
å studere et sted hvor de er opptatt av det man<br />
holder på med og har en viss tradisjon for det.<br />
Og det har de absolutt i København.<br />
Da han kom til Danmark skjønte han fort at<br />
det var lurt å lære seg dansk.<br />
– De skjønner jo overhodet ikke norsk der,<br />
så ja, jeg måtte lære meg dansk. Københavnere<br />
synes nok nordmenn er noen provinsielle raringer.<br />
Jeg fikk spørsmål om vi har universiteter og<br />
om man kan få tak i franske oster i Norge, ler han.<br />
HJEMLENGSEL<br />
Etter seks år i Danmark og med strålende eksamensresultater<br />
i sekken var Europa klar for<br />
<strong>Johannes</strong> <strong>Weisser</strong>. Men selv var han mest klar<br />
for Oslo.<br />
– Mange nyutdannede operasangere blir<br />
engasjerte på åremål på tyske operahus. Men<br />
det var uaktuelt for meg. Jeg ville hjem.<br />
+<br />
www.norden.no 01/2009 17
KUNST I NORDEN<br />
<strong>Johannes</strong> <strong>Weisser</strong> ble tildelt Prins<br />
Eugens Kulturpris av kronprinsesse<br />
Victoria i Stockholm på tampen av<br />
2008. Den overrekkes hvert år til en<br />
svensk og en norsk artist.<br />
FOTO: JKNUT SNARE/SCANPIX<br />
Hjemlengsel gjorde at han valgte å bo i<br />
Norge istedenfor på kontinentet. I 2005 flyttet<br />
han inn i en leilighet på Grünerløkka og begynte<br />
å jobbe som frilanser.<br />
– Hvis jeg hadde studert i Oslo hadde det<br />
kanskje fristet med et opphold utenlands. Men<br />
siden jeg valgte å frilanse spilte det ikke så stor<br />
rolle hvor jeg holdt til, og jeg var glad for at jeg<br />
kunne flytte hjem.<br />
Og oppdragene uteble ikke.<br />
– Jeg hadde jobbet mye gjennom hele studietiden<br />
og var heldig som fikk ting å gjøre med<br />
en gang jeg var ferdig.<br />
DANSK-NORSK DUO<br />
Bare to dager etter at <strong>Weisser</strong> ble uteksaminert<br />
fra Det Kongelige Danske Operaakademiet<br />
vant han INTRO-prisen. Premien var et<br />
treåring lanseringsprogram gjennom Rikskonsertene.<br />
I 2007 la han ut på en norgesturné sammen<br />
med den danske pianisten Søren Rastogi. Den<br />
dansk-norske duoen opptrådte med Schuberts<br />
sangsyklus «Die schöne Müllerin». Barytonsangeren<br />
og pianisten kjenner hverandre fra<br />
studietiden i København, hvor de også samarbeidet<br />
om musikalske prosjekter.<br />
– Jeg har spilt med Søren i sju-åtte år og det<br />
betyr veldig mye for meg å spille med ham.<br />
Både fordi han er en fantastisk pianist og fordi<br />
vi kjenner hverandre så godt. Vi kan være helt<br />
ærlige med hverandre uten at det blir misforstått<br />
og får det beste ut av hverandre.<br />
SANG MED FAR<br />
<strong>Johannes</strong> <strong>Weisser</strong> synger hver dag. Bare hvis<br />
han har god tid hender det at han tar fri en<br />
helg. Sangen har fulgt han igjennom hele oppveksten.<br />
– Jeg begynte i guttekor da jeg var åtte år,<br />
og det har vært helt utslagsgivende for meg.<br />
Vi gutta i koret hadde det kjempegøy sammen.<br />
Vi ble tatt veldig på alvor av de voksne og<br />
fikk være med på store konsertproduksjoner<br />
sammen med profesjonelle musikere. Det<br />
betydde mye.<br />
Også faren til <strong>Johannes</strong> <strong>Weisser</strong> sang i Oslo<br />
Domkirkes Guttekor. Koret er bygd opp etter<br />
engelsk mønster hvor guttene synger sopranstemmene<br />
og de voksne ivaretar alt-, tenor og<br />
basstemmene. Faren sang bass.<br />
– Tiden i guttekoret er en av de viktigste<br />
grunnene til at jeg fortsatte å synge. I gymnastiden<br />
var jeg mest opptatt av lieder og oratorie-<br />
18<br />
01/2009 www.norden.no
KUNST I NORDEN<br />
For tiden er det bare gode nyheter for den<br />
unge herren. Med Oslo som base erobrer han<br />
Europa.<br />
– Det er spennende å møte nye mennesker<br />
og oppleve nye steder. Som musiker må man<br />
alltid reise dit man trengs. Man får aldri være<br />
i ro og det er en sigøynertilværelse. Jeg tror<br />
alle musikere ønsker seg en 8 til 16-jobb innimellom.<br />
– Men det er absolutt noe jeg kan leve med.<br />
Akkurat nå kunne jeg aldri drømt om å gjøre<br />
noe annet enn det jeg gjør, smiler den suksessrike<br />
sangeren.<br />
Prins Eugens<br />
Kulturpris:<br />
Prins Eugen var en svensk-norsk prins<br />
frem til 1905. Han ble også kalt kunstnerprinsen<br />
fordi han både samlet kunst og<br />
malte selv.<br />
Etter seks år på Musikkonservatoriet og Operaakademiet i København hadde <strong>Johannes</strong> <strong>Weisser</strong> de beste skussmål. Karrieren<br />
kunne tatt ham ut i verden, men han valgte Oslo som base. Her står han med den svenske Riksdagen i bakgrunnen.<br />
Hvert år siden 2005 deles Prins Eugens<br />
Kulturpris ut til en svensk og en norsk<br />
artist som arbeider for svensk-norske<br />
forbindelser. Prisen ble etablert i forbindelse<br />
med 100-års markeringen av<br />
unionsoppløsningen.<br />
musikk. Først på konservatoriet i København<br />
oppdaget jeg operaen og begynte å interessere<br />
meg veldig for det.<br />
– Har du alltid drømt om å bli sanger<br />
– Ja, jeg har nok alltid drømt om å bli<br />
klassisk sanger og tenkt at slik går det kanskje<br />
en dag.<br />
SKUMMEL INNSPILLING<br />
– Hva gjennombruddet mitt var Det er ingen<br />
tvil om hva som har vært viktigst, sier <strong>Johannes</strong><br />
<strong>Weisser</strong> og sikter til innspillingen med den<br />
kjente dirigenten René Jacobs.<br />
– Det var veldig spesielt og egentlig ganske<br />
skummelt. Mange av de andre var store stjerner<br />
og hadde spilt inn masse plater før, mens jeg<br />
var veldig ung, bare 26 år, og livredd, sier han<br />
om «Don Giovanni»-innspillingen i Berlin.<br />
«En brakdebut!», «Flink, uregjerlig, usedvanlig<br />
fleksibel», «strålende, vakker og varm<br />
stemme», var noen av pressens lovord etter<br />
plateslippet.<br />
– Plata vakte stor interesse da den kom ut<br />
og jeg fikk både positive og negative kritikker.<br />
Jeg ble rett og slett kasta på dypt vann og fikk<br />
nok tykkere hud av all oppmerksomheten, sier<br />
han og legger til at det var fantastisk å jobbe<br />
sammen med Jacobs.<br />
– Han er veldig grundig og har alltid en klar<br />
om idé om hva han vil. Musikalsk lærte jeg<br />
utrolig mye av ham.<br />
SIGØYNERTILVÆRELSE<br />
– Har du en drømmerolle<br />
– Jeg holder mye på med Mozart, klassisisme,<br />
barokk og tidligere repertoar. Og alle<br />
som gjør det drømmer sikkert om en gang å<br />
synge Scarpia i «Tosca», men jeg vet ikke om<br />
det noensinne vil skje.<br />
Den unge barytonsangeren syns det fine<br />
er at stemmen forandrer seg, og dermed også<br />
repertoaret.<br />
– Man kan hele tiden utvikle seg til et nytt<br />
repertoar. Det fantastiske er at man som 40-<br />
og 50-åring fremdeles kan strebe etter utfordringer.<br />
Bank i bordet, sier han og legger til<br />
at man skal være glad så lenge man har noe å<br />
gjøre.<br />
– Å få lov til å synge kan man aldri ta for<br />
gitt. Det er så mye som kan skje.<br />
Prins Eugen var Norgesvenn og aktiv<br />
forkjemper for å skape gode forbindelser<br />
mellom Norge og Sverige etter unionsoppløsningen.<br />
Få kunstnere har dessuten<br />
skildret norske fjell og landskap<br />
vakrere enn ham.<br />
Da han døde i Stockholm i 1947, ble<br />
hele hans kunstsamling testamentert<br />
bort til den svenske staten. Allerede i<br />
1948 kunne kunstmuseet Prins Eugens<br />
Waldemarsudde åpne sine dører for<br />
besøkende.<br />
Den norske barytonsangeren <strong>Johannes</strong><br />
<strong>Weisser</strong> og den svenske pianisten Maria<br />
Verbaite ble i 2008 tildelt prisen, som er<br />
på 50 000 svenske kroner til hver.<br />
Tidligere prisvinnere er Merete Løkkeberg<br />
Meyer, Jenny Tunedal, Tine Thing<br />
Helseth, Andreas Brantelid, Vilde Frang<br />
Bjærke og Sofia Jannok.<br />
www.norden.no 01/2009 19
FORSVAR I NORDEN<br />
FOTO: LISE ÅSERUD/SCANPIX<br />
Thorvald Stoltenberg (t.v.) overleverer sin rapport om nordisk utenriks- og sikkerhetspolitisk samarbeid til Islands utenriksminister Össur Skarphéðinsson (t.h.) under det ekstraordinære nordiske<br />
utenriksministermøtet på Voksenåsen i Oslo mandag. (Sittende f.v.) Utenriksministrene Per Stig Møller (Danmark), Alexander Stubb (Finland), Jonas Gahr Støre (Norge) og Carl Bildt (Sverige)<br />
Samarbeid om forsvar<br />
Hvordan <strong>Norden</strong> kan samarbeide om sikkerhets- og utenrikspolitikk, har lenge vært et tema<br />
preget av tabu. Nå diskuteres det stadig oftere, senest i en overgripende rapport fra tidligere<br />
utenriksminister Thorvald Stoltenberg. TEKST: PER RITZLER<br />
Rapporten er utarbeidet på oppdrag<br />
av de nordiske utenriksministrene og omfatter<br />
tretten konkrete forslag innenfor temaer<br />
som fredsbygging, luft- og havovervåkning,<br />
samfunnssikkerhet og militært samarbeid. Det<br />
var også for et samlet nordisk utenriksministerkorps<br />
på Voksenåsen at Thorvald<br />
Stoltenberg presenterte sin rapport den<br />
9. februar i år.<br />
NORDISKE FORUTSETNINGER<br />
Stoltenberg redegjør innledningsvis i<br />
rapporten for noen av sine hovedinntrykk:<br />
I alle nordiske land er det i dag et utbredt<br />
ønske om å styrke det nordiske samarbeidet.<br />
Det er også en utbredt oppfatning at de nordiske<br />
landene har mange sammenfallende<br />
utenriks- og sikkerhetspolitiske interesser, ikke<br />
minst gjennom sin nærhet til hverandre.<br />
En annen utbredt oppfatning er også at det<br />
nordiske området får en større, såkalt geopoli-<br />
20<br />
01/2009 www.norden.no
FORSVAR I NORDEN<br />
tisk strategisk betydning. Dette er ikke minst på<br />
grunn av utviklingen i Arktis, som også skulle<br />
påkalle et tettere nordisk sikkerhets- og forsvarspolitisk<br />
samarbeid. Dette er toneganger<br />
som ville vært en umulighet i nordisk sammenheng<br />
for bare en 10–15 år siden.<br />
STABILISERENDE NORDISK INNSATSENHET<br />
Etter en rekke reiser og samtaler med politikere<br />
og fagfolk sammenfatter altså Thorvald Stoltenberg<br />
sine erfaringer i tretten forslag. Som et<br />
ledd i den internasjonale fredsbyggingen foreslår<br />
han blant annet en nordisk innsatsenhet<br />
for militær og sivil stabilisering. Enheten skal<br />
kunne settes inn i stater som er preget av stor<br />
indre uro, eller andre kritiske situasjoner som<br />
påkaller en internasjonal innsats. Den nordiske<br />
enheten skulle først stabilisere situasjonen,<br />
og deretter legge forholdene til rette for at de<br />
politiske prosessene og staten kan fungere.<br />
LUFTOVERVÅKING OVER ISLAND<br />
Ifølge et annet av forslagene i Thorvald Stoltenbergs<br />
nordiske samarbeidsrapport, bør de<br />
nordiske landene ta ansvar for luftpatruljeringen<br />
over Island. Dette for at Island ligger i et<br />
område som sannsynligvis vil bli gjenstand for<br />
økende oppmerksomhet etter at de amerikanske<br />
styrkene trakk seg ut fra Keflavik-basen for<br />
tre år siden, etter 55 års militært nærvær.<br />
SATELLITTOVERVÅKING<br />
Stoltenberg foreslår også et nordisk satellittsystem<br />
som hyppig kan oppdatere og gi<br />
en oversikt av situasjonen i havområdene.<br />
Satellitt er den eneste kommunikasjonsløsningen<br />
som ville kunne være tilgjengelig<br />
i alle de nordiske havområdene 24 timer i<br />
døgnet. Ved kriser vil det være behov for<br />
satellittjenester både for tale, video og<br />
dataoverføring. 24-timers tilgjengelighet er en<br />
forutsetning dersom vi skal ha en slagkraftig<br />
og pålitelig organisering av krisehåndteringen<br />
i disse områdene, konstaterer rapporten.<br />
KRISEGRUPPE<br />
Nok et tiltak orientert mot kriser, er forslaget<br />
om en nordisk overordnet krisehåndteringsgruppe:<br />
en katastrofeenhet som skal legge til<br />
rette for en samordnet nordisk innsats ved<br />
behov. Stoltenberg motiverer dette med at<br />
de nordiske landene har godt utbygde nasjonale<br />
systemer for håndtering av katastrofer og<br />
ulykker gjennom offentlige organer og frivillige<br />
organisasjoner. Men ved større katastrofer<br />
er det likevel grenser for hva de enkelte lands<br />
myndigheter kan håndtere, og på visse områder<br />
er de nasjonale ressursene begrenset, hvilket<br />
altså skulle motivere en nordisk katastrofeenhet,<br />
ifølge Stoltenberg.<br />
MILITÆRT SAMARBEID<br />
Det mest omfattende enkeltforslaget fra<br />
Thorvald Stoltenberg handler om et militært<br />
nordisk samarbeid innenfor blant annet<br />
transport, utdanning og materiell. Disse er<br />
også samarbeidsforslag som er blitt drøftet av<br />
de finske, norske og svenske forsvarssjefene i<br />
ulike fora den senere tid. Utgangspunktet for<br />
samarbeidsforslagene er hovedsakelig de store<br />
og stadig økende kostnadene som anskaffelse<br />
av moderne forsvarsteknologi innebærer.<br />
Forslagene går blant annet ut på et nordisk<br />
samarbeid om transportfly, helikoptre og<br />
sjøtransport. Det sikter også på å styrke samarbeidet<br />
om å skaffe medisinsk personell og<br />
feltsykehus til internasjonale operasjoner, samt<br />
nordisk samarbeid om militær utdanning av<br />
befal og fagfolk på spesialiserte og kostnadskrevende<br />
områder. Felles anskaffelse av materiell<br />
er også et viktig punkt; de nordiske land<br />
skulle dessuten stå sterkere i forhandlinger<br />
med produsenter ved felles anskaffelse av nytt<br />
materiell, påpeker Thorvald Stoltenberg.<br />
NORDISK SOLIDARITETSERKLÆRING<br />
Som et siste og forpliktende samarbeidsforslag<br />
nevner Thorvald Stoltenberg en nordisk solidaritetserklæring.<br />
Nordiske regjeringer bør<br />
utstede en gjensidig sikkerhetspolitisk solidaritetserklæring<br />
der de på en forpliktende<br />
måte klargjør hvordan de vil reagere dersom<br />
et nordisk land blir utsatt for et ytre angrep<br />
eller for utilbørlig press, skriver Thorvald<br />
Stoltenberg.<br />
RAPPORTEN KAN LASTES NED FRA:<br />
www.regjeringen.no/ud<br />
www.norden.no 01/2009 21
MANGFOLD I NORDEN<br />
Ritva Berg og hendes søn Tino er finske romaer.<br />
De kommer fra Kyrkslätt (nær Helsingfors)<br />
FOTO: JOAKIM ESKILDSEN<br />
Det rejsende folk<br />
Romaerne har altid været på vej, uønsket de fleste steder. Cia Rinne og Joakim Eskildsen har rejst<br />
i deres fodspor og dokumenteret deres hverdag. TEKST: GUNILLA HEICK<br />
Da jeg var barn og ung, i 1950’ernes<br />
og 1960’ernes Finland, var sigøjnerne<br />
en naturlig del af gadebilledet. I min hjemby<br />
Vasa så man dem tit vandre omkring i mindre<br />
grupper, i deres typiske klædedragt. Kvinderne<br />
ringede på dørene og ville sælge hæklede duge.<br />
Nogle voksne kunne finde på at true børnene<br />
med at sige: ”Hvis ikke du opfører dig ordentligt<br />
kommer tattarne og tager dig!”<br />
For det var ’tattare’ vi kaldte dem, eller sigøjnere<br />
hvis det skulle være lidt mere højtideligt.<br />
Betegnelsen romaer hørte jeg først mange år<br />
senere.<br />
DISKRIMNATION<br />
I bakspejlet kan jeg selvfølgelig se at det handlede<br />
om diskrimination. Men dengang var det<br />
ikke noget man tænkte over. Sigøjnerne havde<br />
deres givne plads i samfundet, vi havde vores.<br />
Hvor de kom fra eller hvor de boede var der<br />
ingen der talte om. Nu har jeg lært at romaerne<br />
viste sig aller første gang i det vestlige Europa<br />
i 1417. År 1505 blev de omtalt i Danmark, i et<br />
brev som kong James IV af Skotland sendte til<br />
sin danske onkel kong Hans. I brevet beder<br />
han onklen tage godt imod hertugen af Lille-<br />
Ægypten, Hr. Antonius Gagino, som sammen<br />
med sit følge er på pilgrimsrejse igennem den<br />
kristne verden. Kong James mener at disse<br />
fremmede vil kunne underholde ved hoffet.<br />
22<br />
01/2009 www.norden.no
MANGFOLD I NORDEN<br />
Joakim Eskildsen og Cia Rinne bor i et rødt bindingsværkshus på Sjælland sammen med børnene Seraphin og Luisa.<br />
Hele flokken blev derpå skibet afsted til Danmark<br />
som ”gave”.<br />
UØNSKET<br />
Fra Danmark drog en gruppe romaer år 1512<br />
videre til Sverige, og derfra fortsatte nogle til<br />
Norge. Pilgrimmene blev dog ikke godt modtaget.<br />
Man prøvede i stedet at sende dem tilbage<br />
igen. Samme år som Lutherdommen blev<br />
fastslået som den officielle kirkelære i Danmark<br />
og Norge, i 1536, udstedtes den første<br />
udvisningsordre af ’tattare’. De fik en frist på<br />
tre måneder til at forsvinde ud af landet.<br />
Uanset hvor i verden romaer har opholdt<br />
sig, har de næsten altid være uønsket. De har<br />
ledt efter steder at slå sig ned i mere end 600 år,<br />
men så snart de er begyndt at blive mere bofaste,<br />
har de måttet opleve at omgivelserne vil<br />
drive dem væk.<br />
Næst efter jøderne er romaerne det folkefærd,<br />
der har været mest forfulgt. I anden<br />
verdenskrig blev mellem en halv og en hel million<br />
af ”værdiløse sigøjnere” sendt til udryddelseslejre<br />
som Auschwitz-Birkenau, Sobibor og<br />
Treblinka.<br />
Ingen ved hvor mange romaer der er i Danmark<br />
i dag, eftersom myndighederne kun registrerer<br />
dem efter statsborgerskab. De som trods<br />
alt er blevet integreret undlader tit at fortælle at<br />
de er romaer, for ikke at blive diskrimineret. I<br />
Norge har mindst 500 romaer norsk statsborgerskab,<br />
men det reelle antal er sandsynligvis<br />
langt højere. I Finland lever der cirka 10 000<br />
romaer. Af romaerne i Sverige anslås omtrent<br />
3 000 være flyttet dertil fra Finland.<br />
FOKUS PÅ ROMAERNES SITUATION<br />
I de sidste år har finlandssvenske Cia Rinne og<br />
danske Joakim Eskildsen på en smuk måde sat<br />
fokus på romaernes situation. Kunstnerparret<br />
har fra år 2000 til 2006 boet hos romaer i syv<br />
lande og dokumenteret deres liv i ord og billeder.<br />
Sågar eksempler på deres musik har fundet<br />
vej til den flotte bog ”The Roma Journeys”,<br />
der er kommet i engelsk og tysk udgave, med<br />
tilhørende cd.<br />
Cia Rinne er født i Göteborg af finsk- og<br />
svensktalende forældre. Da hun var ganske lille<br />
flyttede familien til Tyskland, hvor hun er vokset<br />
op. Til Finland kom hun først som 20-årig,<br />
for at fortsætte sine filosofistudier. Her mødte<br />
hun Joakim Eskildsen, der efter sin fotografuddannelse<br />
i Danmark var taget til Finland for at<br />
lære kunsten at lave fotografiske bogværker.<br />
ET OMFATTENDE PROJEKT<br />
Joakim Eskildsen fortæller at det var den ungarske<br />
skulptør Zoltán Popovits der vakte<br />
hans interesse for romaerne. Således startede<br />
det omfattende projekt. I løbet af syv år boede<br />
Joakim og Cia hos romaer i Ungarn, Indien,<br />
Grækenland, Rumænien, Frankrig, Finland og<br />
Rusland, og delte deres hverdag.<br />
Cia Rinne er noget af et sproggeni. Hun taler<br />
ni sprog flydende og kan kommunikere på<br />
en håndfuld mere. Blandt andet derfor kom<br />
det unge par tættere på romaerne end det ellers<br />
ville have været muligt.<br />
Det indsamlede materiale resulterede også<br />
i en stor fotoudstilling, der efter starten på<br />
Amos Andersons Konstmuseum i Helsingfors<br />
FOTO: GUNILLA HEICK<br />
har været vist i Luxemburg, Sverige, Danmark,<br />
England, Grækenland, Frankrig og flere steder<br />
i Tyskland. Frem til den 19. april kan den ses<br />
på Skagens Museum, og derefter venter byer i<br />
Schweiz, Tyskland og Polen.<br />
I august 2007 flyttede Cia og Joakim sammen<br />
med sønnen Seraphin fra Finland til Danmark.<br />
Nu bor de i en lille landsby på Sjælland.<br />
I maj 2008 blev datteren Luisa født.<br />
– Livet veksler mellem rejser ud i verden og<br />
roligt arbejde hjemme på landet, siger Joakim<br />
Eskildsen.<br />
Lejekontrakten er på to år. Næste stop bliver<br />
måske Berlin, hvor mange kunstnere har slået<br />
sig ned. Cia Rinne er en anerkendt poet, og<br />
Joakim Eskildsen kan dyrke sin fotokunst<br />
næsten hvor det skal være.<br />
UDEN EGET LAND<br />
Romaerne er Europas største minoritet, et etnisk<br />
mindretal uden eget land, dog med eget<br />
flag og nationalsang. Man regner med at der<br />
i dag er cirka tyve milllioner romaer i hele<br />
verden. Mellem 8 og 12 millioner af dem bor<br />
på det europæiske kontinent. Tidligere mente<br />
man at romaerne stammer fra det område der<br />
i dag er Pakistan. Den nyeste forskning viser at<br />
de kommer fra det nordlige Indien.<br />
Oprindelig var romaerne en hær af lejesoldater,<br />
transporteret fra Indien til Europa i<br />
1000-tallet. De arbejdede for det byzantinske<br />
rige (Grækenland). I 1300-tallet begyndte de at<br />
rejse videre ud i Europa.<br />
Romaer i forskellige lande kan kommunikere<br />
med hinanden på romani (kaldes også<br />
romanes), selvom der findes mange forskellige<br />
dialekter. Romani er er blanding af sprog fra<br />
det nordlige Indien, farsi, armensk og græsk.<br />
Ordet ’rom’ betyder menneske. På romani kaldes<br />
ikke-romaer for ’gajos’ eller ’gaje’, som betyder<br />
en man ikke må røre.<br />
Mere info:<br />
Mere info om bogen og udstillingerne<br />
på www.joakimeskildsen.com<br />
Bogen ”The Roma Journeys” er stort set<br />
udsolgt men et nyt oplag er på vej i tryk<br />
hos Steidl forlaget.<br />
(Kilde: hovedsagelig ”The Roma Journeys” og<br />
www.romnet.dk)<br />
www.norden.no 01/2009 23
PÅ KRYSS OG TVERS I NORDEN<br />
i den vakre Nordmandsdalen i barokkhagen ved Fredensborg slott, står ikke mindre enn 70 figurer i naturlig størrelse.<br />
FOTO: ROBERT FORTUNA<br />
Nordmandsdalen<br />
Fredensborg slottshage er Danmarks største og best bevarte barokkhage. Her finner vi blant<br />
annet Nordmandsdalen som er en stor og unik turistattraksjon. TEKST: CASPER ØWRE<br />
I september 2002 ble Nordmandsdalen<br />
gjeninnviet under stor stas av dronning<br />
Margrethe og prins Henrik, etter 26 år med<br />
restaurering. Dette skjedde hele 238 år etter at<br />
arbeidet første gang tok til.<br />
HISTORIEN<br />
Kong Frederik IV (1699-1730) la ned<br />
grunnsteinen til det nåværende Fredensborg<br />
slott. Den store nordiske krigen (1700-1721)<br />
var nettopp over, og slottet fikk det passende<br />
navnet Fredensborg. Frederik IV foretrakk en<br />
hagekunstner som het Johan Cornelius Krieger,<br />
og det var han som la grunnlaget til barokkhagen<br />
ved Fredensborg slott. Der skapte han en<br />
sammenheng mellom hus, hage og landskapet<br />
rundt. Denne hagen fikk sin glansperiode<br />
under Frederik V (1746-66) og dronning<br />
Julianne Marie. De foretrakk Fredensborg slott<br />
som sitt sommerresidens, og det var i denne<br />
perioden både slottet og hagen fikk sitt nåværende<br />
utseende.<br />
I dag foretrekker dronning Margrethe å bo der<br />
om sommeren, de kongelige store selskaper<br />
foregår der, og danske kronprins Fredrik med<br />
sin familie bor der fast.<br />
NORDMANDSDALEN<br />
I denne franskinspirerte hagen ble Nord-<br />
24<br />
01/2009 www.norden.no
PÅ KRYSS OG TVERS I NORDEN<br />
FORFALL OG NYOPPSETTING.<br />
Hele anlegget har i sin levetid på 238 år vært<br />
utsatt for “tidens tann” og nedbrytning.<br />
Sandsteinene har forvitret, paviljongene<br />
råtnet, trappene forsvunnet, terrassene visket<br />
ut og beplantningen har blitt for voldsom.<br />
Det måtte på et tidspunkt tas stilling til<br />
anleggets fortsatte eksistens.<br />
Nordmandsdalen ble påbegynt så tidlig som i 1764 og arbeidet ble avsluttet i 1784. I perioden 1984-2001 gikk anlegget<br />
gjennom omfattende restaureringer, og i september 2002, ble Nordmandsdalen gjeninnviet.<br />
mandsdalen anlagt fra 1764. Man tror at det<br />
var kongen selv som fikk idèen til anlegget.<br />
Historien om Nordmandsdalen er kulturhistorisk<br />
meget interessant.<br />
Vi skal tilbake til midten av 1700-tallet, da<br />
Danmark og Norge var et felles rike. Den<br />
gang bodde det en mann i Bergen som het<br />
Jørgen Christensen Garnaas. Han arbeidet som<br />
postkjører og fikk posten ut til store områder<br />
i Sør-Norge. Garnaas hadde en noe spesiell<br />
fritidsvirksomhet: Han smidde små tredukker<br />
som han skar med de draktene han så når han<br />
reiste rundt med posten. Disse nøyaktige etterligninger<br />
sendte han til Det Kongelige Kunstkammer<br />
i København. Her fikk kongen se de<br />
fine dukkene, Garnaas fikk foretrede for kong<br />
Frederik V, og under samtalen ble han bedt om<br />
å utføre de samme dukkene i elfenben.<br />
Elfenbensdukkene ble modellene for billedhugger<br />
Johann Gottfried Grund. Han framstilte<br />
en serie sandsteinskulpturer i naturlig størrelse,<br />
og disse ble så etter kongens idè fra 1764<br />
stilt opp amfiteatralsk i Fredensborg slottshage.<br />
HAGEN OG SKULPTURANLEGGET<br />
I 1773 anså man seg som ferdig med oppsettingen<br />
at enkedronning Julianne Marie kunne<br />
få overlevert anlegget sammen med et kobberstikk.<br />
Anleggsarbeidet fortsatte likevel fram til<br />
1784.<br />
Kobberstikket viser et skarpt profilert oppdelt<br />
anlegg med terrasser og gresskråninger.<br />
Figurene er satt opp på grusflater, sannsynligvis<br />
mellom små formklippede trær. Midt<br />
i anlegget er det montert en søyle, og i tillegg<br />
finner vi to paviljonger – alt utformet helt i tråd<br />
med barokkens formspråk.<br />
HVEM VAR DE<br />
Amfiet består av tre terrasser hvor det er satt<br />
opp sandsteinsstatuer av hele 60 nordmenn.<br />
I tillegg finner vi 10 færøyinger. Vi kan se at<br />
det er kopier av bønder, fiskere, koner og<br />
“annet godtfolk”. På statuene, som var hugget i<br />
en gotlandsk sandstein, er det er tekstfelt hvor<br />
man kan lese om hvor figurene stammer fra i<br />
Norge og på Færøyene.<br />
Anlegget er, som nevnt tidligere, av stor<br />
kulturhistorisk interesse. Det forteller om datidens<br />
almue i klesdrakter og med redskaper<br />
som var så presist gjort at man kunne se den<br />
minste detalj i klesdraktens utsmykning og<br />
redskapenes utforming.<br />
FOTO: ROBERT FORTUNA<br />
I 1976 ble det bevilget midler til rengjøring<br />
av Nordmandsdalens 70 figurer. Samtidig ble<br />
det laget en rapport som blant annet sa at figurene<br />
var i ferd med å gå tapt pga. forvitring av<br />
den svake gotlandske sandsteinen. Rapporten<br />
medførte videre at noen av skulpturene måtte<br />
flyttes innendørs. Heldigvis vedtok man i november<br />
1984 å gjenhugge samtlige skulpturer<br />
i en sterkere sandsteintype fra Sentral-Europa.<br />
Denne rekonstruksjonen ble gjennomført i<br />
perioden 1984-2001, og figurene er hugget i<br />
Polen og Tyskland.<br />
Hva så med selve Nordmandsdalen I 2000<br />
ble det heldigvis vedtatt at den skulle gjenskapes<br />
i sin helhet etter kobberstikket fra 1773.<br />
Derfor kunne hele hageanlegget gjeninnvies i<br />
september 2002. Hele prosjektet har vært meget<br />
omfattende og arbeidskrevende, og manglende<br />
elementer fra det opprinnelige anlegget har<br />
blitt gjenskapt på et så sikkert grunnlag som<br />
det har vært mulig å skaffe. Dette kostet den<br />
danske stat over. 20 mill. danske kroner i løpet<br />
av en tidsperiode på ca. 26 år.<br />
Nordmandsdalen:<br />
Publikum kan nå gå inn i Nordmandsdalen<br />
– et historisk sted som består av geometriske<br />
former, terrasser, nyplantede trær<br />
som om våren blir klippet i elipseform –<br />
og de mange skulpturer av almuen i sine<br />
gjeveste drakter.<br />
Med gjenskapelsen av Nordmandsdalen<br />
er et vesentlig element av Danmarks<br />
ypperste barokkanlegg bevart for etterslekten,<br />
og hyggelige Fredensborg by<br />
fikk en ny og meget severdig turistattraksjon.<br />
Det har blitt et praktanlegg som bør<br />
komme høyt opp på listen over utfluktsmål<br />
for Danmarksbesøkende nordenmedlemmer.<br />
www.ses.dk<br />
www.norden.no 01/2009 25
NYTT FRA VÅRE LOKALLAG<br />
Nyårsmoro i Nittedal<br />
TEKST:SAKSET FRA VARINGEN<br />
DET BLE NESTEN dramatisk da <strong>Foreningen</strong><br />
<strong>Norden</strong> Nittedal inviterte til Nyårsmoro<br />
i slutten av januar i år. Lokallagsleder<br />
Thorvald Moi oppdaget nemlig i siste<br />
liten at det manglet juletre på Utheim<br />
grendehus, hvor festen skulle holdes...<br />
Heldigvis ordnet det seg med juletre til<br />
slutt og det ble en vellykket og hyggelig<br />
feiring for de 55 fremmøtte med både<br />
tryllekunstnere, utlodding av fruktkurv<br />
og grøtspising.<br />
(t.v) Leder for <strong>Foreningen</strong> <strong>Norden</strong> Larvik Laila Leknes og Karin Arveschoug Jensen i <strong>Foreningen</strong> <strong>Norden</strong> Frederikshavn.<br />
Vennskapsbesøk til Frederikshavn<br />
TEKST OG FOTO: REIDUN HOLST<br />
Nordiske øyeblikk –<br />
en teater og musikkforestilling<br />
TEKST:FRODE BIRKELAND<br />
ET SPENNENDE KNIPPE kunstnere fra flere<br />
land oppfører Nordiske øyeblikk 5. mai<br />
på Fosseholm i Vestfossen og 6. mai i<br />
Ullern menighetshus.<br />
FORENINGEN NORDEN LARVIK ble invitert til julefest<br />
i Frederikshavn, og torsdag 27. november<br />
reiste vi over til Hirsthals med Super Speed<br />
hvor danskene tok imot oss på kaien.<br />
På vei til Frederikshavn var vi innom Tornby<br />
Købmandshandel, et spesielt sted med inventar<br />
og salgstilbud i gammel ånd. Neste stopp<br />
var Mårup kirke. Den ligger ut mot vannet, og<br />
bit for bit blir tatt av bølgene når det stormer<br />
som værst. Like i nærheten ligger Rubjerg<br />
Knude fyr. Her holder sanden på å kvele landskapet.<br />
Man ser nå bare toppen av fyret og<br />
selve bygningen ligger gjemt under sanden.<br />
I det Musiske hus i Frederikshavn ble vi ønsket<br />
velkommen av byens borgmester mens det ble<br />
servert gløgg og ”æbleskiver”.<br />
Så var det tid for juletretenning på torget.<br />
Juletreet kom opprinnelig fra Nord-Norge, men<br />
hadde blitt tatt med til Larvik for mange år<br />
siden. Her hadde det vokst seg stort og flott, og<br />
nå dro treet til vennskapsbyen Frederikshavn.<br />
Skikken med å gi juletre til Frederikshavn er en<br />
takk for danskepakkene som nordmenn fikk fra<br />
danskene under krigen. På torget ble det taler<br />
og musikk. Mange hundre var møtt fram for<br />
å se at julenissen ble heist opp i en kran for å<br />
tenne julelysene. Endelig var julen kommet til<br />
Frederikshavn!<br />
Fredag satset vi på kultur. Kunstmuseet hadde<br />
en flott utstilling av en kjent nordjysk tekstilkunstner.<br />
Her spilte Eivind Hop på flygelet<br />
mens vi andre gledet seg ved å prøve lekre<br />
hatter og jakker. Så dro vi til galleri <strong>Norden</strong>vind<br />
i Sæby og til slutt ble det besøk i galleri<br />
Martha som hadde vernisage. Dette var<br />
Frederikshavn på sitt beste. Om kvelden var det<br />
3-retters middag på Sognehuset.<br />
Lørdag kveld var det igjen festmiddag på<br />
Sognehuset. Middagen var en stor buffet<br />
med mye lekker dansk mat, og vi var over 60<br />
personer til bords. Det ble holdt taler og fortalt<br />
historier. Man spilte på harmonika og sagblad.<br />
Det ble sunget og overrakt gaver til de gjestmilde<br />
danskene. Det ble en riktig dansk aften,<br />
og som Karin Arveschoug Jensen sier: ”Vi har<br />
det nu dejligt i <strong>Foreningen</strong> <strong>Norden</strong>”<br />
Med stor respons har forestillingen<br />
vært fremført flere steder i Danmark,<br />
Sverige og Norge, som regel i samarbeid<br />
med respektive <strong>Foreningen</strong>/Föreningen<br />
<strong>Norden</strong>, nå i mai er Øvre Eiker og Osloforeningen<br />
med i bildet.<br />
Sentrale aktører er skuespiller Cecilia<br />
Zwick Nash fra København og vise- og<br />
operasanger Eivind Bøksle, som er en<br />
kjent røst i NRK P2. Motoren i produksjonen<br />
er Frode Birkeland, tidligere<br />
styreleder i <strong>Foreningen</strong> <strong>Norden</strong> Oslo.<br />
Velkommen til et smilende tverrsnitt i<br />
flere sjangere, fra Vest-Russland til Sørlandet!<br />
HVOR: FOSSEHOLM I VESTFOSSEN<br />
NÅR: 5. MAI 2009<br />
HVOR: ULLERN MENIGHETSHUS<br />
NÅR: 6. MAI 2009<br />
26<br />
01/2009 www.norden.no
NYTT FRA VÅRE LOKALLAG<br />
arrangerer i samarbeid med UNIT. Tanken om<br />
etablering av et lokallag kom opp, og den 19.<br />
november ble det gjennomført et møte med<br />
representanter for distriktsstyret og Panta Rei .<br />
Dette resulterte i at det ble vedtatt å starte opp<br />
en lokal <strong>Norden</strong>forening på Ørlandet. Det ble<br />
nedsatt et interrimstyre som skal fungere til<br />
ordinært årsmøte kan avholdes.<br />
Medlemmene i interrimstyret er: Svein Lilleengen,<br />
Ragnar Jenssen (kultursjef i Ørland<br />
kommune), Aud Schei Lilleengen (utøvende<br />
kunstner), og Knut Ring (varaordfører i Ørland<br />
kommune).<br />
Lørdag 7. februar arrangerte Lørdagsuniversitetet<br />
et seminar med temaet: <strong>Norden</strong> i dag<br />
og i framtid, der styreleder Tove Verierød var<br />
innleder/foredragsholder.<br />
Fra oppstartmøte 19. november 2008. Fra venstre og rundt bordet: Aud Schei Lilleengen, Kjell Reitan, Harald Vik, Ragnar<br />
Jenssen, Svein Lilleengen og Knut Ring<br />
Nytt lokallag på Ørlandet<br />
TEKST: KJELL REITAN<br />
I ØRLAND KOMMUNE har det vært et aktivt lokalt<br />
kulturliv over lenger tid. En av de sentrale<br />
brikkene i dette på den frivillige sektoren , er<br />
kulturorganisasjonen ”Panta Rei”.<br />
Styret i <strong>Foreningen</strong> <strong>Norden</strong>, Trøndelag distrikt<br />
fikk kontakt med denne organisasjonen<br />
gjennom et ønske om økt fokus på nordiske<br />
forhold ved sitt Lørdagsuniversitet, som de<br />
Distriktsstyret la samtidig opp til et todagers<br />
lederseminar for lokallagsledere lørdag 7. og<br />
søndag 8. februar der hovedfokus var strategisk<br />
arbeid på lokallagsnivå relatert til de store samfunnsendringer<br />
som skjer rundt oss og som vi<br />
som organisasjon må forholde oss til hvis vi<br />
skal overleve. Lørdagsunivsersitetet var også<br />
en del av dette seminaret hvor Espen Stedje fra<br />
administrasjonen deltok og nestleder i landsstyret<br />
Tove Hassel var invitert.<br />
Agder leser nordisk<br />
TEKST: CHRISTIN BJERKE<br />
I 2009 INVITERES leselystne på Sørlandet for<br />
12. år på rad til å delta i ”Agder leser nordisk”.<br />
Her oppfordres lesesirkler til å fordype seg<br />
i og bli bedre kjent med ulike sjangere og<br />
forfatterskap i <strong>Norden</strong>. Hvert år står et nytt<br />
nordisk land eller språkområde i fokus. Med<br />
seg på veien får lesesirklene et studiehefte<br />
som inneholder forslag til leseliste, omtale av<br />
bøker og forfattere samt en oversikt over<br />
landets litteraturhistorie og generelle historie.<br />
Her finnes også gode råd for hvordan<br />
man kommer i gang med en lesesirkel.<br />
I 2009 samles vi om Baltikums litteratur.<br />
Tidligere har vi vært innom litteraturen fra<br />
Island, Færøyene, Danmark, Sverige, Finland<br />
og det samiske språkområdet. Vi har flere<br />
ganger hatt besøk av forfattere fra det aktuelle<br />
landet som har reist rundt på Agder<br />
og fortalt om sitt forfatterskap. Slutten på en<br />
lesesesong markeres gjerne med en litterær<br />
reise til landet vi har lest bøker fra.<br />
På Agder er det nå 12 lesesirkler i sving, med<br />
mellom 70 og 80 deltagere. Hver og en har<br />
funnet sin egen form. Noen møtes jevnlig<br />
på biblioteket, mens andre har valgt å møtes<br />
hjemme hos hverandre. Noen møtes hver 14.<br />
dag og noen en gang i måneden. I enkelte<br />
sirkler leser alle de samme bøkene, mens andre<br />
velger å lese ulike bøker og heller fortelle<br />
hverandre om innholdet. Atter andre leser<br />
høyt for hverandre. Det viktigste er å finne<br />
den formen som passer for deltagerne og<br />
som gir lyst til å samles rundt den nordiske<br />
litteraturen.<br />
Dette prosjektet har vært populært på Sørlandet<br />
nå i mange år, og vi har lyst til å dele<br />
ideen med leselystne i resten av landet. Om<br />
det er noen eksisterende lesesirkler, lokallag<br />
av <strong>Foreningen</strong> <strong>Norden</strong> eller privatpersoner<br />
som har lyst til å bli med, er dere hjertelig<br />
velkomne til det. Dere kan henvende dere til<br />
<strong>Foreningen</strong> <strong>Norden</strong> sentralt eller til Nordisk<br />
informasjonskontor Sør-Norge for å få flere<br />
opplysninger og tilsendt studiehefter. Selv<br />
om vi i år leser baltiske bøker her på Sørlandet,<br />
er det naturligvis ingenting i veien for å<br />
velge et annet land.<br />
Det er Aust-Agder bibliotek- og kulturformidling,<br />
<strong>Foreningen</strong> <strong>Norden</strong> Agder distrikt og<br />
Nordisk informasjonskontor Sør-Norge som<br />
står bak prosjektet.<br />
NORDISK INFORMASJONSKONTOR SØR-NORGE:<br />
TLF 37 02 59 33<br />
www.norden.no 01/2009 27
LITTERATUR OG KUNNSKAP I NORDEN<br />
Kunnskapskilde om Finland<br />
Det er ikke så lett å skaffe seg kunnskap om Finland på grunn av språket, men nå har det kommet<br />
et nytt oppslagsverk på finlandssvensk som tilgjengeliggjør fakta om Finland.<br />
TEKST OG FOTO: WILLIAM GUNNESDAL<br />
I den nordiske språkkonvensjonen leser<br />
vi at det er et mål at alle i <strong>Norden</strong> skal<br />
kunne kommunisere på et skandinavisk språk.<br />
Vi får si heldigvis for oss er det en minoritet i<br />
Finland som har svensk som morsmål. Og nå<br />
er femte og siste bind av et finlandssvensk leksikon,<br />
“Uppslagsverket Finland”, kommet.<br />
STØRST I FINLAND<br />
Dette er det største oppslagsverket som overhodet<br />
er laget i Finland, og leksikonet dekker<br />
alle forhold i landet, ikke bare de finlandssvenske.<br />
Det er en fin oppfølging av andre nordiske<br />
lands leksikonsatsing: I Norge ”Store Norske<br />
Leksikon”, i Sverige ”Nationalencyklopedin” og<br />
i Danmark ”Den Store Danske Encyklopædi”.<br />
“Uppslagsverket Finland” har hatt stor<br />
betydning for selvfølelsen hos den finlandssvenske<br />
befolkningen. I leksikonet leser vi at i<br />
2005 hadde 5,5 prosent av finnene dette språket<br />
som morsmål, en prosentandel som over tid er<br />
svakt synkende. Dette språket har sine særegenheter<br />
i forhold til svensk, bl.a. er det en del<br />
arkaiske former i finlandssvensk, og det er også<br />
innslag av ord som er hentet fra finsk.<br />
POHJOLA<br />
Hva sier leksikonet om <strong>Norden</strong> (foreningen)<br />
Vi blir ledet videre til stikkordet Pohjola-<br />
<strong>Norden</strong>, som er den felles finske betegnelsen på<br />
foreningen. Der leser vi at den ble stiftet i<br />
1924, har 200 lokalavdelinger og 14.000 medlemmer<br />
(2004). 120 landsdekkende organisasjoner<br />
er tilsluttet <strong>Foreningen</strong> <strong>Norden</strong> og om<br />
lag tre hundre finske kommuner har vennskapsbyer<br />
i andre nordiske land. Vi lærer at<br />
Pohjola betyr landet i nord, og i finsk folkediktning<br />
er det hjemstedet for kuldens, ondskapens<br />
og mørkets makter – et mytisk sted.<br />
FINSKE KURIOSITETER<br />
Interessant er det også at den lengste enhetlige<br />
festningskjede i verden er Salpalinjen, som<br />
er 1200 kilometer lang. Den strekker seg fra<br />
Finskebukta i sør til Nellim i Ivalo i nord. Den<br />
ble bygd i tidsrommet fra 1940 til 1944 etter<br />
initiativ fra Mannerheim. Svenskene var med<br />
“Uppslagsverket Finland” er et finlandssvensk leksikon i fem bind som gjør det enklere for Finlands nordiske naboer å tilegne<br />
seg kunnskap og informasjon om landet.<br />
på finansieringen. På det meste var det 35.000<br />
mann i arbeidet med festningsverkene. Det<br />
hevdes at Salpalinjen avskrekket russerne slik<br />
at de ikke gikk inn i Finland under verdenskrigen<br />
(etter vinterkrigen). I dag er deler av<br />
anleggene turistattraksjoner.<br />
En tredel av Finland er dekket av myr.<br />
Finnene kaller sitt land for Suomi, en betegnelse<br />
som går helt tilbake til 1200-tallet.<br />
Betydningen av navnet er usikker. En teori er<br />
at fordi store deler av landet er myrlendt (på<br />
finsk: suo), har vi her å gjøre med landnavnets<br />
opphav.<br />
Landet hever seg fremdeles ganske mye<br />
siden den siste istiden. Rundt Bottenhavet har<br />
hevingen de siste hundre år vært på hele 90<br />
cm. Store deler av den tidligere havbunnen<br />
er nå sumpmark, og bare fra 1934 til 1982 ble<br />
Finlands areal 1100 kvadratkilometer større.<br />
Kvarken, det grunne havområdet mellom Vasa<br />
og Umeå, blir 15 cm grunnere for hvert år. Her<br />
vil det om to tusen år være tørt land.<br />
28<br />
01/2009 www.norden.no
<strong>Foreningen</strong> <strong>Norden</strong> arbeider for å styrke det<br />
nordiske samarbeidet, for åpne grenser i <strong>Norden</strong> og<br />
for å videreutvikle det nordiske kulturfellesskapet.<br />
<strong>Foreningen</strong> skaper møteplasser for mennesker og<br />
påvirker politikere og myndigheter.<br />
Vår ambisjon er å spre kunnskap og opplevelser samt<br />
bidra til løsninger som gjør det enklere og bedre for<br />
mennesker å bo og leve i et grenseløst <strong>Norden</strong>.<br />
VELKOMMEN TIL EN GRENSELØS FORENING<br />
Klipp av og send inn. Porto er betalt.<br />
Navn:<br />
Adresse:<br />
Postnr.: Sted:<br />
Bostedskommune:<br />
E-post:<br />
Telefon:<br />
Vennligst bruk blokkbokstaver ved utfylling.<br />
Et medlemskap gir deg<br />
Et flott og informativt<br />
medlemsblad 4 ganger i året<br />
Mulighet til aktivt å støtte<br />
og utvikle det nordiske<br />
samarbeidet<br />
Medlemskap i et lokallag<br />
Nyhetsbrev<br />
Tilbud om kurs, konferanser<br />
og andre medlemstilbud<br />
VELG MEDLEMSKAPSTYPE:<br />
Hovedmedlem (kr. 300,–)<br />
Familiemedlemskap (kr. 400,–)<br />
Ungdomsmedlem, t.o.m 25 år (kr. 100,–)<br />
Pensjonister (kr. 200,–)<br />
Hvis familiemedlemskap: Skriv inn navn og fødselsdato på alle<br />
familiemedlemmer i samme husstand. (Inkludert barn opp til 18 år).<br />
Fødselsdato:<br />
Signatur:<br />
Skoler, kommuner og organisasjoner kan<br />
også bli medlemmer av <strong>Foreningen</strong> <strong>Norden</strong><br />
Meld deg gjerne inn på<br />
www.norden.no<br />
JEG ØNSKER Å MOTTA INFORMASJON OG TILBUD<br />
FRA FORENINGEN NORDEN PER E-POST.<br />
www.norden.no 01/2009 29
MEDLEMSSHOP OG INNMELDING<br />
Antall:<br />
NORDENKRUSET<br />
Pris: 97,–<br />
Kruset er levert av Porsgrunds<br />
Porselænsfabrikk og har påtrykket<br />
alle de nordiske flaggene<br />
samt <strong>Foreningen</strong> <strong>Norden</strong>s logo.<br />
Kruset er 9 cm høyt.<br />
Antall:<br />
MANSJETTKNAPPER<br />
Pris pr. par: 210,–<br />
Laget i stål og utformet som<br />
<strong>Norden</strong>logoen.<br />
Leveres i gaveeske.<br />
Navn:<br />
Adresse:<br />
Postnr.:<br />
Sted:<br />
Antall:<br />
NORDENPIN<br />
Pris: 45,–<br />
Ca. 1 cm i diameter.<br />
Antall:<br />
SERVIETTER<br />
Pris: 49,–<br />
Servietter med de nordiske<br />
flagg.<br />
20 stk. i pakken.<br />
Fødselsdato:<br />
Telefonnr.:<br />
E-post:<br />
Antall:<br />
NORDENKLISTREMERKER<br />
Pris: GRATIS<br />
SENDES TIL: <strong>Foreningen</strong> <strong>Norden</strong>, Harbitzalléen 24, NO-0275 Oslo.<br />
Antall:<br />
FANE<br />
Pris: 950,–<br />
Fane i tekstil med <strong>Norden</strong>logoen.<br />
Str.: b150 x h108 cm.<br />
Signatur:<br />
NB! Vennligst ikke send penger ved bestilling. Giro blir tilsendt med varen.<br />
Navn:<br />
Adresse:<br />
Postnr.:<br />
Sted:<br />
Medlemsnr. <strong>Norden</strong>:<br />
Bokens forfatter og tittel:<br />
Signatur:<br />
SENDES TIL:<br />
NORLI UNIVERSITETSGATEN<br />
POSTBOKS 1990, VIKA<br />
0125 OSLO<br />
FAKS: 22 42 26 51<br />
E-POST: ORDRE@NORLI.NO<br />
FORENINGEN NORDEN<br />
Svarsending 2001<br />
0091 Oslo<br />
30<br />
01/2009 www.norden.no
Julio Cortázar<br />
Hoppa hage<br />
kr. 378,-<br />
Leif GW Persson<br />
En annan tid,<br />
ett annat liv<br />
kr. 98,-<br />
Leif GW Persson<br />
Mellan sommarens längtan<br />
och vinterns köld<br />
kr. 98,-<br />
Bengt Jangfeldt<br />
Med livet som insats<br />
kr. 142,-<br />
<strong>Norden</strong>s bokhandel i Oslo<br />
Norli Universitetsgaten<br />
Blant mange fagavdelinger har vi det beste utvalget av skandinaviske<br />
bøker på original-språket i Norge. Vi tilbyr medlemmene i<br />
<strong>Foreningen</strong> <strong>Norden</strong> 20% rabatt på disse utvalgte nyhetene.<br />
Bøkene får du i Norli Universitetsgaten. Du kan også sende inn<br />
bestillingskupongen eller send e-post til ordre@norli.no<br />
Yrsa Stenius<br />
Taxar, kärlek och sorg<br />
kr. 248,-<br />
Endelig<br />
tilbake<br />
Augustpriset<br />
2007<br />
Gunnar Ekelöf<br />
Samlade dikter<br />
kr. 129,-<br />
Merete Mazzarella<br />
Fredrika Charlotta<br />
En nationalskalds hustru<br />
kr. 240,-<br />
Carl-Henning Wijkmark<br />
Stundande natten<br />
kr. 222,-<br />
Röster om Monica Zetterlund<br />
Till Z<br />
kr. 208,-<br />
Norli Universitetsgaten<br />
www.norli.no<br />
www.norden.no 01/2009 31
Ettersendes ikke, men returneres<br />
til avsenderen med opplysninger<br />
om den nye adressen:<br />
B-post Abonnement<br />
NORDEN<br />
FORENINGEN NORDEN<br />
HARBITZALLÉEN 24<br />
NO-0275 OSLO<br />
NORDISKE VENNER AV ISLAND<br />
Vis din støtte til Island:<br />
Kjøp <strong>Foreningen</strong> <strong>Norden</strong>s vennskapsmerke<br />
Vennskapsmerket ”Nordiske venner av Island” er<br />
32 mm i diameter, koster kr 30,- inkl. frakt og kan<br />
bestilles på www.norden.no, foreningen@norden.no<br />
eller på telefon 22 51 67 60.<br />
Du kan også benytte bestillingsskjemaet under.<br />
Hele beløpet vil uavkortet gå til å støtte islandske<br />
barn og unges deltagelse i nordiske aktiviteter i<br />
2009.<br />
Klipp av og send inn. Porto er betalt.<br />
Ja takk, jeg vil gjerne bestille _______ stk.<br />
“Nordiske venner av Island”.<br />
Navn:___________________________________________<br />
Adr: ____________________________________________<br />
Postnr./sted: _____________________________________<br />
Underskrift: ______________________________________<br />
<strong>Foreningen</strong> <strong>Norden</strong><br />
Svarsending 2001<br />
0091 Oslo<br />
32<br />
01/2009 www.norden.no