You also want an ePaper? Increase the reach of your titles
YUMPU automatically turns print PDFs into web optimized ePapers that Google loves.
vondt hver gang vi skulle gjøre noe som var tungt’<br />
(Jente)<br />
«så måtte 90 % fullføre den mila for at vi skulle få<br />
noe som helst poeng…siden vi er 41, så måtte 37 av<br />
oss fullføre. Og da måtte vi ha med to bårer for å<br />
bære to jenter…og det ble ganske tungt.. det.. de<br />
løper jo kanskje alle, … men alle de hadde vondt en<br />
plass ja.. så, de kunne ikke løpe…vi må jo bare drite<br />
i det og så fullføre for å få poengene… når vi jogger<br />
i et nesten gå-tempo, så begynner noen jenter å<br />
klage på at det går for fort og ikke holder det<br />
minste tempoet der, så klarer vi det ikke innenfor<br />
tidskravet. Hva gjør du da, når du egentlig må<br />
speede opp og jentene vil sakke ned Så da.. det<br />
gikk jo veldig bra til slutt da.’ (Gutt)<br />
Som man ser, er dette en historie som blir fortalt i<br />
mange varianter. Det er uklart om det er en eller<br />
flere jenter som ikke klarer distansen, det er uklart<br />
om den eller de som måtte bæres var skadet eller<br />
ei. Noen har gitt jenta et ironisk økenavn. Noen ser<br />
ut til å ha mer eller mindre førstehåndskjennskap<br />
til hva som skjedde, andre har hørt historien fra<br />
andre. Noen mener at historien ble som den ble<br />
mye fordi en av troppsjefene skulle «vinne for<br />
enhver pris». Uansett hva som er kjernen i denne<br />
historien har den alle ingrediensene til en<br />
«snakkis» eller vandrehistorie, og den ser ut til å ha<br />
hatt betydning for forståelsen av kjønn, fysikk og<br />
motivasjon på avdelingen.<br />
For flere av guttene var negative til jentenes kvalifikasjoner<br />
og prestasjoner, og delte jentene inn i<br />
ulike kategorier av mer eller mindre fysisk og psykisk<br />
sterke og svake: De som klager, Bærums- og<br />
byjentene og hypokonderne på den ene siden. I en<br />
annen klasse var de som var like sterke som gutta,<br />
de som ikke ga seg selv om de var fysisk svakere,<br />
osv. Men gjennomgående var det skildringene av<br />
de jentene som ikke holdt mål som tok størst plass.<br />
Her er det hypokondere og byjenter som får sitt<br />
pass påskrevet:<br />
’ Det er jo enkelte jenter her som jeg hvert fall ville<br />
sagt er hypokondere. De bor jo på saniteten….Det<br />
er mange… det er det guttene snakker litt om,<br />
hvert fall på rommet vårt da, at de skjønner.. de<br />
går på sanitet hvis de har litt vondt i magen eller<br />
litt.. knekt en negl, eller uansett hva så sier de det<br />
til befal at de er så skadet, da kan de ikke bli med<br />
på… hvis vi skal ha trening da, springe 3000 meter<br />
og sånne ting, så «nei, jeg kan ikke bli med for jeg<br />
har brukket fingeren». Det er mange som drar den<br />
syns jeg…Det er jenter på troppen vår som bruker å<br />
gjøre. (gutter også)…i mindre grad ja…Det er<br />
mulig at det er bare det(fordi de er så synlige) som<br />
gjør det, men man legger merke til at det er mange<br />
som er det hvert fall. Jeg tror det er veldig variert i<br />
forhold til hvordan folk er vant til presset fra før av.<br />
Hvis du er vant til å presse deg litt, så går du ikke<br />
på saniteten for sånne filleting. Men hvis de liksom<br />
er fin byjente fra Bergen som kommer hit, så er det<br />
litt lettere å gå…. hvert fall folk fra byen.. du merker<br />
veldig godt folk som ikke er vant til å presse på<br />
samme måte da. som ikke er vant til å være i naturen,<br />
som ikke er vant til å gjøre sånne ting og tang.<br />
De har lettere for å snike seg unna det andre..<br />
En annen gutt har merket seg en «vestkantjente»,<br />
men også at folk kan motiveres:<br />
’Du må få folk til å slutte.. tenke på noe annet enn<br />
at de har det jævlig eller.. de må hele tiden tenke<br />
positivt og tenke at det er bare to km igjen for<br />
eksempel. Det er positiv tanke i den forstand. Du<br />
må finne sånn små ting som kan oppmuntre folk.<br />
Ha en liten sjokoladebit til de eller altså.. bare sånn<br />
småting….det har jeg opplevd. Veldig på feltuka. vi<br />
hadde en i teltet som var veldig sutrete, veldig.. slet<br />
veldig. Vestkantjente. Som aldri har hatt harde kår<br />
og aldri har vært med på sånt sant Og jeg skjønner<br />
det dritgodt og hun (ble syk) og var helt fra seg<br />
sant. Og det eneste som hjelper er å snakke med<br />
dem. Altså hun.. hun var helt lost stakkar. Hun<br />
mistet sekken sin tre ganger i løpet av de siste to<br />
timene vi var der oppe sant. Og det er ganske svær<br />
sekk. Det er ganske vanskelig å miste den. Men<br />
altså, det er mange som blir helt fjerne. Som blir så<br />
ute av forstand at de skjønner ikke helt hva de gjør.<br />
De vil hjem sant, orker ikke mer. Du går rundt og<br />
hater og det er utrolig viktig å snu det. Og da går<br />
du bort og knekker av den siste sjokoladebiten du<br />
har. Så gir du den til dem, så sier du bare hold deg<br />
oppe litt til for om en liten stund sitter du på bussen<br />
på vei hjem sant. Og jeg ser at det bare snur<br />
med en gang.<br />
Antatte unnasluntrere er en annen kategori:<br />
’…det er sånn at det oppstår skader i løse lufta som<br />
gjør at de ikke kan delta på for eksempel løping av<br />
3000 meter eller forskjellige fysiske styrker, eller at<br />
de hele tida skal snike seg unna, men det er helt<br />
klart et mindretall. Hvis det hadde vært ni jenter i<br />
troppen så er det kanskje ei eller to det angår, men<br />
man legger fort merke til det når resten av jentene<br />
klarer det. Og, jeg ser ikke samme snikinga fra<br />
guttenes side. Heller at en gjør det en kan, og det<br />
er ikke alle som er like godt trent. Og de tar det for<br />
© Oxford Research AS 59