Create successful ePaper yourself
Turn your PDF publications into a flip-book with our unique Google optimized e-Paper software.
meg. Og det betyr jo at jeg gjør meg selv veldig<br />
tilgjengelig. Tenker at hvis noen i min organisasjon<br />
tenker at dette er kanskje lurt at sjefen vet om, så<br />
er det antakelig det. Så da skal de ikke bruke tid på<br />
å lure på det, da kan de heller komme så kan jeg si<br />
ja eller nei. Og det tror jeg kanskje er.. det er hvert<br />
fall min greie. Viktig for meg å være tilgjengelig. Og<br />
som jeg også sa her tidligere. At jeg har aldri brydd<br />
meg om hvilken grad folk har. Jeg er opptatt av at<br />
når jeg gir oppgaver og oppdrag at da følger de<br />
tjenesteveien og de organisasjonsmåtene vi har i<br />
forhold til ideer og diskusjoner og forslag. Så er<br />
ikke jeg opptatt av hvilken grad folk har eller hvilken<br />
jobb de har. Hvis de har noe lurt å komme<br />
med, så syns jeg det er vel så viktig som hvilken<br />
grad de har og hvor de jobber.<br />
Soldatene har selvfølgelig flest oppfatninger av de<br />
som er tettest på dem, det vil si troppsledelsen og<br />
lagførerne. Også her kommer det mange gode<br />
skussmål. Et stadig tilbakevendende tema er balansen<br />
mellom disiplin, skriking og kjefting på den<br />
ene siden, og en mer avslappet kompis-stil når<br />
dagens øvelse er over. En tillitsvalgt beskriver det<br />
slik:<br />
’ Dette med varsko. At hygiene er viktig og klærne<br />
skal vaskes og sånne ting. Det er derfor de er<br />
streng i starten for at de rutinene skal settes. Og så<br />
etter hvert som du går under utdanning så blir jo<br />
befalet mykere og mykere. Hvert fall sånn jeg har<br />
opplevd det. Og befalet her er veldig flinke på det,<br />
og det er sånn det bryter på når det.. når man er<br />
ute på øvelse og skal ut å gå, så er det kjempeseriøs,<br />
og streng og skikkelig. Og så når man har<br />
komet i telt og sånn, så er det mer laid back og da<br />
kan man tulle litt og kødde litt og sånne ting da.<br />
Jeg syns det er en veldig.. det er klart at av og til<br />
hater man du jo trynet på sersjantene, men.. jeg<br />
syns det er en god måte å gjøre sånne ting på da,<br />
for å få inn de rutinene som jeg har snakket om.<br />
I forhold til vårt prosjekt om mannskulturer, tror vi<br />
at ledelsen gjør en del kloke valg i forhold til å<br />
signalisere tidlig at trakassering og mobbing ikke<br />
blir tålt. Dette ser ut til å ha hatt gjennomslag tvers<br />
gjennom befalskorpset i avdelingen. Selv om en<br />
troppsleder påpeker at det er vanskelig å se for seg<br />
at man skal få til en fullstendig holdningsendring<br />
hos enkelte:<br />
’Nå er jo det her veldig vanskelig, for den arenaen<br />
vi snakker om nå det er den arenaen som vi ikke<br />
styrer. Det er den arenaen som går utenfor arbeidsplassen.<br />
Den går i teltet, den går når man står<br />
alene ute i skogen eller når man er ferdig på jobb,<br />
på rom. Og i hvor stor grad kan man styre at gutter<br />
er som de er eller jenter er som de er fra de kommer<br />
inn hit til de drar herfra om kun noen måneder<br />
Hvor mye kan man styre en dialog der man<br />
ikke selv er tilstede Så det tror jeg nok er veldig,<br />
veldig vanskelig. Jeg er veldig usikker på hvilke<br />
tiltak jeg som troppssjef kan iverksette for å endre<br />
18 år med adferd som enten gutt eller jente.’<br />
Vi skal siden se i case nummer to at det blir veldig<br />
tydelig når ledelsen ikke har oversikt over hva som<br />
utvikler seg av kulturer blant soldatene og befalet.<br />
Ledelsen er opptatt av å gi jentene passe mye eller<br />
lite oppmerksomhet som jenter. De jentene som<br />
skal inn blir i forkant oppringt av erfarne jenter og<br />
tillitsvalgte, som vi har hørt. Videre er det en egen<br />
jentebriefing i starten, men deretter skal kjønnsforskjellene<br />
ikke få mer plass enn de fortjener.<br />
Andre kompetanser og roller er viktigere.<br />
Oppsummering av case 1<br />
Hæravdelingen i nord er et case som byr på mange<br />
positive inntrykk ut fra vårt ståsted. Stedet ser ut<br />
til å få inn rekrutter som har et noenlunde realistisk<br />
bilde av hva tjenesten kan by på, i den grad<br />
man kan ha det når man ikke har vært i militæret<br />
før. Rekruttene virker motiverte og selekterte ut<br />
fra motivasjon og til dels fysikk. De kommer rett fra<br />
videregående skole og en russetid der flere har<br />
opplevd en seksualisert og alkoholisert kultur. Det<br />
ser imidlertid ikke ut som denne kulturelle «bagasjen»<br />
får dominere livet som rekrutt, snarere virker<br />
det som man relativt hurtig nullstiller slike erfaringer<br />
i møte med et nytt sosialt system med tydelige<br />
krav og en bratt læringskurve.<br />
Livet på fellesrommene skildres stort sett i svært<br />
positive ordelag. De skaper bedre relasjoner mellom<br />
kjønnene enn det mange har opplevd i skolen,<br />
og også en bedre situasjon enn det vi seinere finner<br />
i enkjønnete rom (case 2). Fellesrommene ser<br />
ut til å «avkjønne» relasjonen mellom gutter og<br />
jenter, relasjonen blir mer som den i en søskenflokk.<br />
Sammen med uniformeringen bidrar fellesrommene<br />
til å redusere kjønnsforskjellene og også<br />
de sosiale forskjellene. Vi finner heller ikke de<br />
mange konfliktene mellom jenter med forskjellige<br />
ambisjoner for tjenesten som det vi fant i case nr<br />
2. Dette kan skyldes forskjeller i seleksjon, men<br />
også fellesrommene som i mindre grad gir rom for<br />
slike kontroverser.<br />
© Oxford Research AS 55