Elektro 2-3-2003 - Of the Clux
Elektro 2-3-2003 - Of the Clux
Elektro 2-3-2003 - Of the Clux
You also want an ePaper? Increase the reach of your titles
YUMPU automatically turns print PDFs into web optimized ePapers that Google loves.
Nr 2/3 Juni <strong>2003</strong>. 116 årgang. Norges eldste polyelektrotekniske magasin.<br />
Steinar Bysveen<br />
Kraftkommunikator<br />
<strong>Elektro</strong>skolen<br />
Kraftkondensatorer<br />
Elkraft & Energi <strong>2003</strong><br />
Bedre med målrettet messe
NETTEKNIKK<br />
Vi tilbyr følgende tjenester over hele Norden<br />
ANLEGGSLEVERANSER<br />
• Nybygg og renovasjon av vern- og lokalkontrollanlegg<br />
(VLK - anlegg) med bruk av numerisk teknikk.<br />
• Spesifiserer og tilbyr totalløsninger innen primær- og<br />
sekundæranlegg for stasjoner<br />
• Spesifiserer, leverer, bygger og idriftsetter hele VLK -<br />
anlegg, herunder også forbindelsene mot primæranl.<br />
• Leverandøruavhengig<br />
VERN, KONTROLL OG AUTOMATISERING<br />
• Prinsippløsninger for vern og lokalkontroll<br />
• Modeller for vurdering av pålitelighet og sikkerhet for<br />
vern og lokalkontroll<br />
• Spesifikasjon av vern-, kontroll-, og<br />
automatiseringsløsninger (VKA-løsninger)<br />
• Funksjonsbeskrivelse av automatiseringssystem for<br />
Industri-, transmisjons- og distribusjonsnett<br />
• Alle typer kommunikasjon, både internt i stasjoner<br />
(prosessbus), mellom stasjoner og mot<br />
driftsentralsystemer.<br />
RELEPLANLEGGING<br />
• Releplanlegging i alle typer av Nett og Produksjonsanlegg<br />
• Dokumentasjon av planer vha. allmenn software<br />
• Programmering av numeriske enheter i alle leverandørers<br />
software<br />
KRAFTSYSTEMBEREGNINGER OG TEORETISKE<br />
BETRAKTNINGER<br />
• Systemberegninger og teoretiske vurderinger av alle typer<br />
kraftsystem<br />
• Beregning og dokumentasjon av deteksjonsnivå for jordfeil<br />
• Dimensjonering av spoler<br />
• Harmonisk analyse<br />
MÅLING<br />
• Akkrediterte kalibreringer av målere i felt ( Akkreditert<br />
målekontroll utføres i samarbeide med Statkraft)<br />
• Ikke akkrediterte kalibreringer av målere i felt<br />
• Prinsipper for måling<br />
• Målepunktskontroll<br />
FUNKSJON - ARBEID I STASJONER<br />
• Idriftsetting, test og revisjon av alle typer og generasjoner<br />
av vern- og kontrollanlegg<br />
• Funksjonstesting. Test av samspill mellom Primær- og<br />
sekundæranlegg<br />
• Tilstandsvurdering av vern- og kontrollanlegg<br />
• Feilsøking og feilretting i vern- og kontrollanlegg<br />
• Feilsøkning kabelanlegg<br />
Vern og lokalkontroll<br />
Beregninger<br />
NETTEKNIKK<br />
FEILANALYSE OG ELKVALITET<br />
• Alle typer feilanalyse i kraftsystem og industrianlegg<br />
• Måling og dokumentasjon av spenningskvalitet<br />
• Alle spenningsnivåer<br />
Funksjon<br />
Feilanalyse<br />
KONTAKTPERSONER<br />
Leder Yngve Aabø 55 12 72 10 (yngve.aabo@bkk.no)<br />
Øystein R. Berge 55 12 72 14 (oystein.randal.berge@bkk.no)<br />
Tone Eikeland Sølløs 55 12 72 19 (tone-eikeland.sollos@bkk.no)<br />
www.bkk.no/netteknikk<br />
Kokstadveien 37<br />
Postboks 7050<br />
5020 BERGEN<br />
www.bkk.no<br />
e-post: netteknikk@bkk.no
Ja til kjernekraft<br />
Det er nå rundt ett år siden<br />
den finske riksdagen godkjente<br />
prinsippbeslutningen om å<br />
bygge landets femte kjernekraftverk.<br />
I lys av den nordiske<br />
kraftbalansen og et etterlengtet<br />
kapasitetstilskudd er dette<br />
den mest rasjonelle beslutningen<br />
som et nordisk lands<br />
energimyndighet har truffet på<br />
mer enn ti år! Selvsagt har det<br />
ikke manglet på beslutninger,<br />
verken i Norge eller i Sverige,<br />
men så langt har disse kun<br />
generert virtuelle mengder<br />
kraft. Etter en vinter der folk<br />
flest har fått glede seg over de<br />
kraftmengdene som er ”spart”<br />
via ulike enøk-påfunn og<br />
”produsert” med vindmøller,<br />
kan vi med vårregnet i håret se<br />
kommende vinter trygt i møte.<br />
At fyllingsgraden i de nordiske<br />
reservoarene fortsatt ligger<br />
på et historisk lavmål, og at<br />
mer eller mindre kontinuerlig<br />
regn fra nå av og til langt ut på<br />
høsten neppe greier å bringe<br />
disse tilbake til normalen,<br />
uroer ingen så lenge de danske,<br />
polske og tyske kullkraftverkene<br />
er leveringsklare.<br />
Norsk kraftpolitikk har alltid<br />
vært fremsynt. Med tørrårs-sikringen<br />
solid forankret i svenske<br />
kjernekraftverk og danske<br />
kullkraftverk,<br />
blir<br />
spørsmålet<br />
om ny<br />
kapasitet<br />
løst ved<br />
å bygge<br />
overføringskabler<br />
til<br />
utlandet.<br />
Det siste<br />
påfunnet er<br />
kabelen til England. Norsk gass<br />
over Nordsjøen og strøm tilbake!<br />
På samme måte som det første<br />
”norske” kjernekraftverket i<br />
alle år har ligget på den svenske<br />
vestkysten, vil det første<br />
”norske” gasskraftverket kanskje<br />
ligge på britisk jord. Dette<br />
er en naturlig norsk outsourcing,<br />
og dermed helt uproblematisk.<br />
Hvem som skal svare for fossilgassens<br />
CO2-utslipp kan man<br />
vel alltids forhandle om. Noen<br />
sier at eksosen kan dumpes i<br />
havet. Dette minner om sovjetiske<br />
løsninger for å bli kvitt<br />
flytende<br />
radioaktivt<br />
avfall.<br />
I mellomtiden<br />
kan<br />
man hygge<br />
seg med<br />
forestillingen<br />
om<br />
at gass er<br />
det reneste<br />
fossile brenselet så langt CO2-<br />
utslipp angår. Denne myten<br />
har lenge vært fritatt for enhver<br />
kritisk betraktning, og er i og<br />
for seg ikke direkte gal så lenge<br />
man bare betrakter forbrenningsprosessen<br />
i gasskraftverket,<br />
og utelater alle andre<br />
prosesstrinn. Som for eksempel<br />
transporten av gass i rør eller<br />
som nedkjølt LNG. Tas lekkasjene<br />
fra transportsystemet,<br />
og energiforbruket knyttet til<br />
transporten frem til gasskraftverket<br />
med i regnskapet, ryker<br />
omtrent hele CO2-fordelen ved<br />
gass. Tilsvarende betraktninger<br />
rammer også den påståtte<br />
miljøfordelen ved bruk av<br />
biomasse i forbrenningsanlegg.<br />
Hvis biomassen må transporteres<br />
noe særlig lengre enn 60-<br />
70 km, som regel på landevei,<br />
forsvinner også biomassens<br />
miljøfordeler, så langt utslippet<br />
av CO2 og andre drivhusgasser<br />
angår. Det er lett å forstå<br />
hvorfor slike analyser som tar<br />
med ALLE ledd i energikjeden<br />
aldri har skapt noen særlig<br />
entusiasme hos miljølobbyen,<br />
eller hos gasskraft- og biomassefolket.<br />
God sommer<br />
Tor Bergersen<br />
s.4-5 Kraftkommunikator s.6-14 <strong>Elektro</strong>skolen: Kraftkondensatorer s.16-17 Norsk<br />
turbin inntar USA s.18 Tema: ”Jordplatemåling” for elverk og industri s.20-21<br />
Everksleverandørene legger bredsiden til s.22-26 Installasjon av gulvvarmesystem<br />
s.28-29 Eksisterer det gevinster ved bruk av optimaliseringsverktøy i kortsiktig produksjonsplanlegging<br />
s.30-35 Forskrifter og nullpunktshandsaming i det høgspente<br />
fordelingsnettet. s.36-37 NEF Siden s.38 Messekalender <strong>Elektro</strong><br />
Norges polyelektrotekniske magasin<br />
www.elektromag.no<br />
Nr. 2/3, <strong>2003</strong>. 116. årgang<br />
ISSN - 1502-6507<br />
Ansvarlig redaktør<br />
Tor Bergersen, Epost: tor@elektromag.no<br />
Mobiltelefon: 920 24 032<br />
Mobilfaks: 921 72 120<br />
Salgsansvarlig<br />
Charlotte Foss<br />
Mobiltelefon: 926 17 850<br />
Spesialmedarbeidere<br />
Magne Skåltveit<br />
Tore Halvorsen<br />
Rolf Solheim<br />
Kjell Dehli<br />
Utgiver<br />
<strong>Elektro</strong><br />
Postboks 122<br />
N-1300 Sandvika<br />
Telefon: 67 55 95 55<br />
Telefaks: 67 55 95 56<br />
Epost: post@elektromag.no<br />
<strong>Elektro</strong> eies av Norsk <strong>Elektro</strong>teknisk Forening<br />
v/Generalsekretær Per Lund-Mathiesen<br />
Postboks 100, 1333 Kolsås<br />
Tlf. 67 13 06 83<br />
Faks. 67 13 60 92<br />
Forsidefoto: Kraftkondensator<br />
Neste utgave<br />
Uke 26, <strong>2003</strong><br />
Annonsematr. til E4<br />
Matr. frist 22. august<br />
Tema: Alternativ energi<br />
<strong>Elektro</strong>skolen: <strong>Elektro</strong>motorer<br />
Elkraft og Energi <strong>2003</strong><br />
Annonsematriell:<br />
Charlotte Foss<br />
Telefon: 926 17 850<br />
Form<br />
SidepåSide<br />
Trykk<br />
Stens Trykkeri AS<br />
Copyright<br />
<strong>Elektro</strong> Medium. Forbud mot ettertrykk.<br />
Samarbeidende foreninger<br />
SEF - Maritim <strong>Elektro</strong>teknisk forening<br />
IFEA - Industriens forening for elektro<br />
og automatisering<br />
Abonnement<br />
Årsabonnement kr 485,-<br />
Løssalg kr 58,- per utgave.<br />
Norden kr 495,-. Europa 515,-.<br />
Andre verdensdeler 550,-<br />
Bestilt og betalt abonnement refunderes ikke.<br />
Redaksjonsråd:<br />
Trond Clausen, Høgskolen i Telemark<br />
Per Lund-Mathiesen,<br />
Norsk <strong>Elektro</strong>teknisk Forening<br />
Øyvind Refsnes,<br />
Norsk <strong>Elektro</strong>teknisk Forening<br />
Kjetil Ryen, Østnett AS<br />
Petter H. Heyerdahl,<br />
Norges Landbrukshøgskole<br />
Institutt for tekniske fag<br />
Per Ivar We<strong>the</strong>, IFE<br />
Rolf Solheim, Unitech AS<br />
Harald Thomassen, Eltjenester AS<br />
Per Åge Nymann, Akershus Nett AS<br />
Stine Engen, Hedmark Energi AS<br />
Jonny Pedersen, Ipsas AS<br />
3
Kraftkommunikatoren<br />
Steinar Bysveen (45) fikk fornøyelsen av å bli<br />
kastet rett inn i en av de verste mediestormene<br />
kraftbransjen har vært gjennom da han i mars<br />
tok jobben som ny direktør for Energibedriftenes<br />
Landsforening (EBL). Han har rett nok ikke frontet<br />
mediene selv hver dag, men har klare tanker om<br />
hvordan bransjen bør takle liknende oppmerksomhet<br />
i framtida.<br />
Vi må gå aktivt og samlet ut på<br />
et tidlig tidspunkt for å markere<br />
våre holdninger. Vi har dessuten<br />
en stor oppgave i å informere<br />
kundene om de faktiske forhold.<br />
Media, politikere og<br />
opinionsdannere har for lengst<br />
funnet syndebukken for tilløpet<br />
til kraftkrise og prisnivået som<br />
reflekterer denne: Energiloven<br />
og energiselskapene er blitt de<br />
største skyteskivene. Bysveen er<br />
høflig nok til ikke å formulere<br />
noe som kan tolkes som kritikk<br />
overfor sine forgjengere. Han<br />
4 • <strong>Elektro</strong> 2-3/<strong>2003</strong><br />
peker i stedet på bransjens<br />
ansvar.<br />
Satt på gjerdet<br />
Vi tok ikke signalene tidlig<br />
nok. Helt fram til seint på<br />
høsten håpet de fleste at regnet<br />
skulle komme, som vanlig. Da<br />
nedbøren uteble, og kulda slo<br />
til rekordtidlig, hadde ikke<br />
selskapene noen kommunikasjonsstrategi<br />
om hvordan de<br />
skulle forklare kundene hva<br />
som skjedde.<br />
Nå vil den nye kraft-sjefen<br />
snu erfaringene til noe positivt.<br />
– Om det har kommet noe godt<br />
ut av vinterens erfaringer, må<br />
det være at de er et særdeles<br />
godt incitament til å meisle ut<br />
en ny kommunikasjonsstrategi<br />
overfor politikere og allmenhet.<br />
Bysveen blir ikke overrasket<br />
om flere kraftkunder går over til<br />
fastpris for å redusere risikoen<br />
i et volatilt marked. – Vi må<br />
antakelig innse at risikoen for<br />
store svingninger i markedet i<br />
for stor grad er skjøvet over på<br />
kunden. Det kan tenkes at bransjen<br />
ikke har vært flinke nok<br />
til å informere kundene om den<br />
faktiske risikoen ved flytende<br />
priser. Til selskapenes forsvar<br />
må jeg legge til at de færreste,<br />
om noen, hadde forutsett de<br />
pristoppene vi har hatt i vinter.<br />
Ikke desto mindre, både<br />
bransjens egne fagfolk, forskere<br />
og fagtidsskrifter har i flere<br />
år pekt på det økende gapet<br />
mellom produksjonsevne og<br />
faktisk energiforbruk i Norge<br />
og Norden. – Fastpriser vil<br />
redusere et viktig signal fra<br />
markedet til kundene om at det<br />
er noe alvorlig galt i forholdet<br />
mellom produksjon og forbruk.<br />
Ikke desto mindre; jeg er sterkt<br />
motstander av at folk skal<br />
fryse! Da må vi heller sørge<br />
for å bygge ut kapasiteten slik<br />
at vi kan møte etterspørselen<br />
i framtida. Og kanskje innføre<br />
toveiskommunikasjon, som<br />
kan gi folk et puff til å spare<br />
på overflødig forbruk. Vi har<br />
dessuten inngått avtaler med<br />
industrien som skal hjelpe på<br />
effektsituasjonen på de dagene<br />
med høyest last, påpeker han.<br />
Bysveen mener for øvrig at<br />
EBL og bransjen for øvrig har<br />
hatt et vellykket, men ikke så<br />
synlig dialog med politikerne<br />
som setter rammebetingelsene<br />
for bransjen. – Her har mine<br />
forgjengere gjort en god jobb,<br />
sier han.<br />
Flere slag<br />
Men flere slag må utkjempes på<br />
vegne av de rundt 240 medlemsbedriftene.<br />
Skatteregimet<br />
er fremdeles utformet med<br />
hensyn til kommunenes behov<br />
for inntekter, snarere enn selskapenes<br />
behov for forutsigbarhet<br />
og økonomisk handlingsrom.<br />
Men de fleste ressursene vil<br />
organisasjonen sette inn på å<br />
kjempe for sitt syn på hvordan<br />
krav til konsesjoner og hjemfall<br />
vil se ut det neste århundret.<br />
Vårt syn er at hjemfallsinstituttet<br />
må bort, i hvert fall slik<br />
det ser ut i dag. Reglene må slå<br />
likt ut for alle eiere av energiselskaper,<br />
og ikke gi private<br />
eiere en ulempe slik som i dag.<br />
Etter påtrykk fra flere inter-
essegrupper vurderer departementet<br />
i dag flere alternativer.<br />
Ett er å videreføre kosesjonslovene<br />
slik de er i dag. Det kan<br />
bli problemfylt i forhold til EUs<br />
eget regelverk. Et annet er å<br />
skille anlegg og ressurser, slik<br />
at ressursene hjemfaller, men<br />
ikke anleggene.<br />
Vi ser problemer med begge<br />
disse alternativene. Hjemfall<br />
hindrer for eksempel investeringer<br />
og effektiv drift over lang<br />
tid. Og å skille anlegg og ressurser<br />
er enklere i teorien enn<br />
i praksis. For hva er verdien<br />
av et kraftverk i elva, når du<br />
ikke lenger har konsesjon for å<br />
utnytte vannfallet<br />
Forgubbing<br />
Kraftbransjen er en av de<br />
minst sexy karrierevalgene en<br />
norsk tenåring kan tenke seg.<br />
Søkningen til så vel ingeniørhøgskoler<br />
over hele landet som<br />
NTNU tørker inn, og kvinnene<br />
er mindre villige til å fordype<br />
seg i litt real sterkstrøm enn<br />
noen sinne.<br />
Dette er en situasjon som<br />
kan utvikle seg til et alvorlig<br />
problem, om vi kke greier å snu<br />
trenden. EBL hart satt i gang<br />
med et program for å påvirke<br />
ungdommene til å velge realfag<br />
og spesielt elektro, og håper<br />
at jentene følger med. Vi er i<br />
ferd med å etablert et uformelt<br />
nettverk av de få kvinnene som<br />
tross alt er engasjert i bransjen,<br />
og EBL satser på egne kvinnekonferanser<br />
for å avhjelpe<br />
situasjonen.<br />
Bysveen tror at interessen<br />
for miljøvern og nye fornybare<br />
energikilder kan være med på å<br />
lokke ungdom inn i bransjen.<br />
Han lover at EBL i framtida<br />
vil være en organisasjon for alle<br />
som jobber med alle typer energiproduksjon<br />
og -distribusjon.<br />
– EBL må slutte å anse seg<br />
som en organisasjon for reine<br />
vannkraftprosusenter. Vi må ta<br />
konsekvensen av at energiverkene<br />
har begynt å engasjere seg<br />
i flere energiformer, som vind,<br />
naturgass og fjernvarme, avslutter<br />
Steinar Bysveen.<br />
5
<strong>Elektro</strong>skolen Kraftkondensatorer<br />
Høyspennings kraftkondens<br />
Kondensatorer som et lagringsmedium for elektriske<br />
ladninger har vært kjent i rundt 200 år. Praktisk<br />
nytte fikk de først i forbindelse med radioteknikken<br />
som blomstret opp i 20 årene. På sterkstrømsiden<br />
fikk kondensatorer sin første praktiske anvendelse<br />
rundt 1930, men det var først i 50 årene at<br />
fasekompensering fikk stor utbredelse. I dag er<br />
kondensatorbatterier i høyeste grad med på å<br />
sikre god stabilitet og høy overføringsevne i våre<br />
transmisjons- og distribusjonsnett.<br />
6 • <strong>Elektro</strong> 2-3/<strong>2003</strong><br />
Senioringeniør Geir Torbergsen, ABB AS<br />
Utdannet elkraftingeniør ved Oslo Ingeniørhøgskole samt Bedriftsøkonom BI.<br />
Ansatt som ingeniør i National <strong>Elektro</strong> i 1981. Er i dag teknisk ansvarlig<br />
for høyspenningsprodukter<br />
ved ABB AS Divisjon Kraft, i Oslo.<br />
Alle komponenter i et kraftnett<br />
kan beskrives med en resistiv<br />
(aktiv) og en reaktiv komponent.<br />
Den reaktive komponenten<br />
kan i tillegg splittes opp<br />
i en induktiv og en kapasitiv<br />
komponent. Den induktive<br />
komponenten kan beskrives<br />
som en spole, for eksempel<br />
viklingene i en transformator,<br />
og den kapasitive er en kondensator,<br />
for eksempel isolasjonen i<br />
en kraftkabel. En induktans har<br />
den egenskap at den faseforskyver<br />
strømmen til å bli liggende<br />
90° etter spenningen. En<br />
kapasitans har motsatt effekt,<br />
den forskyver strømmen til å<br />
ligge 90° foran spenningen. Det<br />
er kun den aktive komponenten<br />
av strømmen som kan benyttes<br />
for å utføre et arbeide og en<br />
reaktiv komponent vil dermed<br />
redusere den nyttbare effekten<br />
som kan overføres mellom to<br />
punkter. Det er overveiende<br />
induktive laster i de fleste nett.<br />
Ved fasekompensering benytter<br />
vi oss bevisst av en kondensators<br />
mulighet til å korrigere den<br />
induktive faseforskyvingen for<br />
på den måten å oppnå en optimal<br />
overføring av aktiv effekt.<br />
Enkelt sagt kan man betrakte<br />
induktanser som forbrukere av<br />
reaktiv effekt og kondensatorer<br />
som generatorer for reaktiv<br />
effekt. Da kondensatorer i prinsipp<br />
kan plasseres fritt rundt i<br />
nettene kan man effektivt sørge<br />
for at den reaktive genereringen<br />
foretas så nært forbruket som<br />
mulig.<br />
Definisjoner<br />
I sin enkleste form består en<br />
kondensator av to plater av<br />
elektrisk ledende materiale<br />
plassert parallelt med hverandre<br />
og med en viss innbyrdes<br />
avstand. Mellom platene kan<br />
det være vakum, luft eller et<br />
annet dielektrikum, for eksempel<br />
papir eller, som benyttes i<br />
dag, polypropylenfilm.<br />
En kondensators størrelse angis<br />
i Farad (F) og er avhengig av<br />
tre variable: , der ε er<br />
materialavhengig, vi kaller det<br />
dielektrikumets permittivitet,<br />
A er elektrodenes areal og d er<br />
avstanden mellom elektrodene<br />
og tilsvarer derved dielektrikumets<br />
tykkelse.<br />
Vi ser av formelen at med et<br />
gitt dielektrikum (ε= konstant)<br />
er det kun to måter å øke<br />
kapasitansen, enten øke arealet<br />
eller minske avstanden. Det<br />
mest ønskelige er selvfølgelig<br />
å minske avstanden da dette<br />
gir en mest mulig kompakt<br />
kondensator med minst mulig<br />
materialforbruk. Minsteavstanden<br />
er imidlertid begrenset av<br />
hvor høy spenning kondensatoren<br />
skal dimensjoneres for<br />
i forhold til dielektrikumets<br />
spenningsholdfas<strong>the</strong>t. I dag<br />
benytter vi normalt en samlet<br />
filmtykkelse på 20-40 µm<br />
(mikrometer) som belastes<br />
med en driftsfrekvent spenningspåkjenning<br />
på inntil 80<br />
kVRMS pr. mm film. Dette er<br />
til sammenligning mer enn 10<br />
ganger høyere påkjenning enn<br />
normalt for isolasjonsmaterialer<br />
i et høyspenningsanlegg. Enda<br />
mer imponerende blir det når<br />
man vet at kondensatorene<br />
rutineprøves ved<br />
4,3 x Un (DC i 10 sek.) tilsvarende<br />
en påkjenning på 80<br />
kV/mm x 4,3 = 344 kV/mm.<br />
Aktuelle kapasitanser på<br />
både enkeltkondensatorer og<br />
store batterier er i mikrofaradområdet<br />
(µF), men for fasekompensering<br />
er det mer naturlig<br />
å bruke betegnelsen reaktiv<br />
effekt (var) som henger sammen<br />
med den øvrige belastningen<br />
i et høyspenningsanlegg som<br />
betegnes i W og VA. Vi minner<br />
om at den gamle betegnelsen<br />
VAr nå er gått ut og erstattet<br />
med var.<br />
Kondensatoreffekten betegnes<br />
som QC, der: (var)<br />
Ytelsene for moderne batterier<br />
er i størrelsesorden tusen og<br />
millioner var og normale betegnelser<br />
er dermed kvar (kilovar)<br />
og Mvar (megavar).<br />
I omtale av kondensatorbatterier<br />
er det viktig å holde<br />
begrepene fra hverandre. Vi<br />
minner derfor om de etablerte<br />
betegnelsene:<br />
Et ELEMENT er den<br />
minste ”byggeklossen”. Det<br />
er en enkel kondensator som<br />
ikke har praktisk anvendelse<br />
alene. Mange elementer kobles<br />
sammen i parallell og serie for å<br />
danne en ENHET med praktisk<br />
størrelse - både elektrisk og<br />
mekanisk.<br />
En ENHET betraktes<br />
gjerne som en enkelt kondensator.<br />
Det er selve stålbeholderen,<br />
som innvendig er bygget opp<br />
av mellom 12 og 72 elementer.<br />
Kondensatorenhetene er<br />
som regel enfase og de bygges<br />
sammen i serie og parallell for<br />
å danne et kondensatorbatteri<br />
av ønsket størrelse.<br />
Et BATTERI er selve<br />
anleggskomponenten. Det<br />
består av et antall enheter<br />
montert sammen i et stativ.<br />
Oppbygging av<br />
kondensatorelementer<br />
Kondensatorelementene består<br />
av 2 eller 3 lag med polypropylenfilm,<br />
aluminiumfolie som er<br />
elektrode 1, nye 2 eller 3 lag<br />
med film og aluminiumfolie
atorer<br />
som elektrode 2. Alle disse lag<br />
vikles sammen av helautomatiske<br />
viklemaskiner rundt en<br />
dor til et sylindrisk element.<br />
Etter viklingen tas doren ut og<br />
elementet klapper sammen til<br />
en pakke som er grunnlaget for<br />
et kondensatorelement. For å<br />
unngå forurensninger og unødig<br />
tilføring av fukt foretas denne<br />
produksjonen alltid under<br />
kontrollert klima i spesielt rene<br />
rom.<br />
Polypropylenfilmen har<br />
en korrugert overflate på<br />
begge sider. Dette sørger for<br />
at impregneringsvæsken, ved<br />
hjelp av kapillærkrefter, suges<br />
inn i elementet og impregnerer<br />
dette fullstendig. Impregneringsvæsken<br />
er av meget stor<br />
betydning når det gjelder å<br />
stabilisere og heve elementets<br />
holdfas<strong>the</strong>t mot glimming.<br />
Den i dag dominerende<br />
elementkonstruksjonen, er<br />
”extended foils”. <strong>Elektro</strong>defoliene<br />
har omtrent samme bredde<br />
som filmen, men de to foliene<br />
er forskjøvet sideveis i forhold<br />
til hverandre og vil stikke ut på<br />
hver side. Tilkoblingene kan<br />
så loddes til hver sin side av<br />
elementet.<br />
Ved høye overspenninger<br />
over en kondensator vil det<br />
kunne opptre glimming eller<br />
partielle utladninger i dielektrikumet.<br />
Fenomenet vil normalt<br />
starte ved elektrodekantene der<br />
feltstyrken er høyest og isolasjonen<br />
brytes da ned i løpet av<br />
kort tid. Det gjelder derfor å få<br />
til en foliekant med så jevn og<br />
stor flate som mulig slik at feltstyrken<br />
reduseres. Den beste<br />
løsningen er foldete kanter<br />
(foliekanten brettet 180°). Dette<br />
gir dobbel radius i avslutningen<br />
av folien og dermed best mulige<br />
egenskaper.<br />
Hvert element isoleres<br />
separat og tilkobles en<br />
koblingstråd/sikring lagt oppe<br />
på elementet. I praksis er den<br />
indre sikringen kun en tynn,<br />
spesielt dimensjonert, legert<br />
tråd som, når den blir liggende<br />
i impregneringsvæsken, vil fungere<br />
som en strømbegrensende<br />
sikring. For å forenkle konstruksjonen<br />
og redusere antall<br />
loddepunkter benyttes altså<br />
sikringstråden direkte for å<br />
koble sammen den ene siden av<br />
elementpakken. Dersom kondensatorenheten<br />
skal utføres<br />
uten indre sikringer benyttes<br />
akkurat samme løsning og kun<br />
en tykkere koblingstråd.<br />
Et antall isolerte elementer<br />
legges sammen for å danne<br />
en parallellkoblet gruppe.<br />
Antall elementer vil her være<br />
avhengig av den ønskede indre<br />
koblingen for kondensatorenheten.<br />
Pakkene presses<br />
sammen, emballeres, isoleres<br />
og kobles sammen ved lodding.<br />
Flere pakker isoleres og kobles<br />
tilsvarende sammen innen den<br />
komplette ”enheten” tres ned<br />
i sin stålkasse. Topplokk med<br />
gjennomføringer sveises så på.<br />
Et lite hull er igjen på siden<br />
av enheten, det brukes først til<br />
tet<strong>the</strong>tsprøving av beholderen<br />
innen enheten går gjennom en<br />
lang og omstendelig tørkeprosess<br />
gjennom vakumbehandling<br />
og oppvarming i autoklaver.<br />
Deretter fylles impregneringsvæsken<br />
på innen hullet<br />
forsegles og enheten går videre<br />
til overflatebehandling og rutineprøving.<br />
Indre eller ytre sikringer<br />
Det er to hovedfilosofier om<br />
sikring av kondensatorenheter,<br />
selvbeskyttende enheter som<br />
enten kan ha indre sikringer<br />
eller utføres uten sikringer samt<br />
enheter med ytre sikringer som<br />
illustrert i figur 6.<br />
Lange avhandlinger er<br />
skrevet om de to utførelsene og<br />
7
<strong>Elektro</strong>skolen Kraftkondensatorer<br />
8 • <strong>Elektro</strong> 2-3/<strong>2003</strong><br />
<br />
Batteri<br />
Figur 2 Definisjoner<br />
“extended foil”<br />
Figur 3 Kondensatorelement<br />
Al folie<br />
Polypropylen<br />
film<br />
Al folie<br />
Maling<br />
A<br />
Element<br />
Impregnering<br />
Figur 4 Produksjon av kondensatorenheter<br />
<br />
Enhet<br />
Aluminiumfolie, ca. 5 _m<br />
Indre sikring<br />
Ytre isolasjon<br />
Montasje i beholder<br />
Figur 5 Gjennomskåret kondensatorenhet<br />
Element<br />
d<br />
Polypropylenfilm,<br />
2 eller 3 lag,<br />
hvert på 7 - 18 _m<br />
Brettet elektrodekant<br />
Pakking<br />
det har tidligere vært mange og<br />
lange diskusjoner om hvilken<br />
utførelse som er best. Vi kan<br />
fastslå at teknikken med selvbeskyttende<br />
enheter er absolutt<br />
dominerende her i Europa,<br />
mens det store kondensatormarkedet<br />
i USA for en stor<br />
del har hatt preferanse for ytre<br />
sikringer.<br />
Indre sikringer<br />
Teknikken med indre sikringer<br />
baserer seg på bruk av mange<br />
elementer i en enhet som alle<br />
er individuelt sikret. Ved gjennomslag<br />
i ett element sørger de<br />
parallellkoblede elementene for<br />
tilstrekkelig energi til å utløse<br />
sikringen og kun det defekte<br />
elementet kobles bort. Ytelsen<br />
fra enheten reduseres dermed<br />
med noen få prosent. Dette er<br />
uten praktisk betydning i et<br />
batteri og det viktige er at en<br />
slipper uønskede driftsavbrudd.<br />
Den økte påkjenningen for de<br />
gjenværende friske elementene<br />
vil ved kun ett elementhavari<br />
være helt marginal.<br />
Databeregninger over de<br />
verst mulige feilforløp legges til<br />
grunn for å beregne når vernet<br />
skal koble batteriet ut. Kriteriet<br />
er gjerne at spenningsstigningen<br />
over gjenværende elementer<br />
ikke må overstige 50%.<br />
Dette betyr på den annen side<br />
at flere elementer, gjerne 4 - 6,<br />
kan kobles ut av sikringene<br />
innen det blir nødvendig med<br />
driftstans og utskifting av enheten.<br />
Siden man kan detektere<br />
hvert enkelt sikringsbrudd ved<br />
å måle batteriets ubalansestrøm<br />
gir dette en mulighet til å planlegge<br />
revisjon og vedlikehold.<br />
Dersom en intern feil i en<br />
enhet får lov til å utvikle seg vil<br />
man få en akselerert feilutvikling<br />
i de friske elementene.<br />
Dette vil hurtig kunne forårsake<br />
en stor og ukontrollert utladning<br />
med en indre lysbue og<br />
gassutvikling og føre til totalt<br />
havari av enheten. Så godt som<br />
alle kondensatorhavarier har<br />
en slik begynnelse og da er det<br />
relevernets oppgave å koble<br />
batteriet ut før feilen rekker å<br />
utvikle seg.<br />
Sikringene er en integrert<br />
del av enheten. Det gjør at<br />
et batteri med indre sikringer<br />
er langt enklere å bygge<br />
opp og det får meget renere<br />
linjer. Endelig er det enkelt å<br />
koordinere et slikt batteri med<br />
ubalansevernet.<br />
Den viktigste ulempen ved<br />
denne løsningen er at det ikke<br />
finnes ytre indikasjon for sikringsfunksjonene.<br />
En vil kunne<br />
konstatere en ubalansestrøm,<br />
men det er som regel ikke<br />
mulig å lokalisere den feilbefengte<br />
enheten uten å kapasitansmåle<br />
enhet for enhet.<br />
Ytre sikringer<br />
Kondensatorer med ytre<br />
sikringer har langt færre og<br />
tilsvarende større elementer,<br />
utført uten indre sikringsfunksjon.<br />
Det er vanlig med kun<br />
12 - 16 elementer i en enhet.<br />
For at den ytre sikringen skal<br />
løse ut ved feil er det viktig at<br />
elementene er så store at feil<br />
i ett eller to elementer er nok<br />
til å løse ut sikringen. Det blir<br />
ofte en vanskelig koordinasjon,<br />
for dels skal sikringene kunne<br />
tåle innkoblingsstrømstøtene<br />
ved innkobling av batteriet,<br />
dels skal de helst fungere ved<br />
gjennomslag allerede i ett til<br />
to enkeltelementer. Dette vil i<br />
praksis begrense den maksimale<br />
enhetsytelsen til ca.<br />
500 kvar. For tilfredsstillende<br />
sikringsfunksjon er en også<br />
avhengig av et antall enheter<br />
i parallell i batteriet for å gi<br />
tilstrekkelig energi. Da det her<br />
ofte er snakk om små marginer<br />
opplever man ofte at ubalansevernet<br />
kobler ut batteriet innen<br />
sikringen går. Av den grunn<br />
finnes det også et antall kondensatorbatterier<br />
med denne<br />
type enheter der man har fjernet<br />
de ytre sikringene og kun<br />
basert seg på bruk av ubalansevern.<br />
Resultatet er imidlertid<br />
det samme, batteriet må kobles<br />
ut ved første elementhavari.<br />
Enheter med indre sikrin-
9
<strong>Elektro</strong>skolen Kraftkondensatorer<br />
Ytre sikring<br />
Selvbeskyttende<br />
Indre sikringer<br />
Sikringsløs<br />
Figur 6 Utførelser av kondensatorenheter<br />
Figur 10 12 kV, 15 Mvar kondensatorbatteri med filterreaktorer<br />
10 • <strong>Elektro</strong> 2-3/<strong>2003</strong><br />
ger og enheter uten sikringer<br />
har som regel tilnærmet samme<br />
utløsenivå for ubalansestrømmen.<br />
Erstatningsenheter med<br />
indre sikringer kan derfor godt<br />
settes inn i et batteri med enheter<br />
uten sikringer.<br />
Sikringsløse enheter<br />
I de senere årene har en også<br />
tatt i bruk såkalte innvendig<br />
beskyttede enheter. Da benyttes<br />
ikke sikringer, men man dimensjonerer<br />
bevisst med tanke på<br />
energiutviklingen på feilstedet<br />
slik at en elementfeil alltid<br />
vil gi en solid kortslutning av<br />
elementet, i praksis fungerer<br />
dette som en forbikobling av<br />
det defekte elementet. Dette<br />
kan gjøres ved høyere enhetsspenninger<br />
når det benyttes 6<br />
-7 elementer i serie. Spenningsstigningen<br />
over de resterende<br />
enheter i seriekoblingen<br />
vil, ved elementfeil, da kunne<br />
holdes innenfor et akseptabelt<br />
nivå. Det verst tenkelige<br />
feilforløp beregnes på normal<br />
måte og ubalansevernet stilles<br />
for utløsning etter feil på et<br />
antall serieelementer. Som det<br />
fremgår av konstruksjonen er<br />
utførelsen først og fremst egnet<br />
for de høyeste enhetsspenninger<br />
(> ca. 8 kV).<br />
Tanken bak dette prinsippet<br />
er den omvendte av grunnideen<br />
for indre sikringer:<br />
Mange elementer i parallell<br />
sikringsbrudd<br />
akseptabel overstrøm for øvrige<br />
elementer.<br />
Mange elementer i serie<br />
fører til kortslutning<br />
akseptabel overspenning for<br />
øvrige elementer.<br />
Kondensatorbatterier,<br />
utførelser<br />
Kondensatorenhetene monteres<br />
alltid inn i rammer av galvanisert<br />
stål eller av aluminium. Det<br />
er mange mulige utførelser av<br />
stativene og de kan i stor grad<br />
tilpasses tilgjengelig plass og<br />
lokale krav.<br />
For spenninger opp til 24 kV<br />
kan all isolasjon legges inn i<br />
enhetene, som muliggjør bruken<br />
av et enkelt jordet stativ. For<br />
høyere spenninger må isolasjonen<br />
koordineres mellom<br />
enhetene og stativet ved bruk av<br />
isolatorer. I prinsipp er det ingen<br />
forskjell på kondensatorenheter i<br />
et 24 kV og et 420 kV kondensatorbatteri.<br />
Batteriene kan også<br />
leveres i mindre eller større<br />
kapslede utførelser opp til IP55.<br />
Batterityper, intern kobling<br />
For mindre batteriytelser, enkle<br />
trefaseenheter eller batterier<br />
bestående av kun tre enfase<br />
enheter, benyttes ofte høyeffektsikringer<br />
som eneste vern.<br />
Enfase enheter må deltakobles<br />
for å sikre tilstrekkelig brytestrøm<br />
for sikringene. Eventuelt<br />
kan spesielle sikringer med<br />
overlastledd benyttes i kombinasjon<br />
med siklastbryter med<br />
friutløsning.<br />
For batterier med ytelse over<br />
ca. 2,5 Mvar i nett med isolert<br />
nullpunkt benyttes alltid dobbel<br />
stjernekobling med strømtransformator<br />
mellom stjernene samt<br />
ubalansevern.<br />
Oppdelingen av batteriet<br />
i to stjerner gjøres for at man<br />
skal kunne detektere internfeil,<br />
sikringsbrudd, i kondensatorenhetene.<br />
Hver stjerne balanseres<br />
ut optimalt slik at spenningen<br />
i de to stjernepunktene blir så<br />
lik null som mulig. Ved feil i en<br />
enhet i en av stjernearmene vil<br />
dette medføre en liten spenningsendring<br />
i stjernepunktet og<br />
en utjevningsstrøm i ubalansestrømtransformatoren.<br />
Denne<br />
koblingen gjør det mulig å<br />
detektere ett enkelt elementhavari<br />
selv i de største batteriene.<br />
Hvert av kondensatorsymbolene<br />
i figur 11 kan i seg selv<br />
være en kombinasjon av serieog<br />
parallellkoblede enheter.<br />
Antall i serie betegnes gjerne<br />
”s” og tilsvarende ”p” for antall<br />
i parallell. For tilpasning til<br />
ønsket batteriytelse ved i størst<br />
mulig grad å bruke optimaliserte<br />
enheter kan den ene stjernen<br />
godt ha en parallellgren mer enn<br />
den andre, halvdelene behøver
GE Energy (Norway) AS<br />
Industriveien 22, 1920 Sørumsand, Tlf 63 82 31 00, fax 63 82 77 13<br />
www.gepower.com/hydro - ge-hydro.norway@ps.ge.com<br />
GE Energy (Norway) AS<br />
GE Hydro<br />
Gåsevikveien 6, 2027 Kjeller, Tlf 64 84 40 00, fax 64 84 40 04<br />
www.gepower.com/hydro - ge-hydro.norway@ps.ge.com<br />
Strømtrafoer for<br />
lavspenningsanlegg<br />
• Standardutvalg: 0,1 - 8000A<br />
• Utføres i klasse: 0,1 - 0,2S/0,2 - 0,5 - 1 - 3<br />
• For måling og vern<br />
• Trafohus i polycarbonat<br />
• IEC 600 44-1<br />
Ide-team as<br />
Postboks A Bygdøy, 0211 Oslo - Telefon 22 43 11 50 - Telefaks 22 43 11 51<br />
www.garre.com<br />
. .
<strong>Elektro</strong>skolen Kraftkondensatorer<br />
Figur 11 Dobbel stjernekobling<br />
Figur 12 Brokobling<br />
Figur 13 Brokoblet kondensatorbatteri, 200 Mvar, 420 kV<br />
Figur 14 Behovet for kompensering øker kraftig ved økt utnyttelse av nettet.<br />
12 • <strong>Elektro</strong> 2-3/<strong>2003</strong><br />
altså ikke å være like store.<br />
Brokobling (H-kobling)<br />
For seriebatterier samt for<br />
shuntbatterier i direktejordede<br />
nett benyttes helst brokoblede<br />
faser som vist i figur 12. Dette<br />
betyr at det settes inn eget<br />
ubalansevern for hver fase. Det<br />
medfører økte kostnader for to<br />
ekstra ubalansetransformatorer<br />
og tilhørende vern, men gir en<br />
besparelse i isolatorer og isolasjon<br />
for kondensatorbatteriet.<br />
Like viktig er det at batteriets<br />
høyde vil kunne reduseres<br />
kraftig.<br />
Gruppene i broene behøver<br />
ikke å være like store, men de<br />
må ha et innbyrdes reaktansforhold<br />
slik at betingelsen for<br />
balanse oppfylles: X 1 * X 4 =<br />
X 2 * X 3 . Figur 13 viser et brokoblet<br />
shuntbatteri med ytelse<br />
200 Mvar ved 420 kV.<br />
Andre batterikoblinger<br />
Kondensatorbatterier kan også<br />
settes sammen i et antall andre<br />
koblinger. Vi kan, for isolerte<br />
nett, nevne enkel stjernekobling<br />
med spenningstrafo mellom<br />
stjernepunkt og jord eller, for<br />
direktejordet nett, stjernekoblet<br />
med strømtransformator mellom<br />
stjernepunkt og jord. Disse gir<br />
imidlertid en mer komplisert<br />
løsning for ubalansevernet<br />
og har ingen eller ubetydelig<br />
utbredelse i Norge.<br />
Kondensatorbatterier i nettet<br />
De senere års endringer i kraftmarkedet<br />
medfører et sterkt<br />
ønske om optimal utnyttelse av<br />
eksisterende linjer og kabler.<br />
Kabler og linjer er i utgangspunktet<br />
kapasitive og genererer<br />
dermed reaktiv effekt. De har<br />
imidlertid en induktiv lastkomponent<br />
som gjør at de får<br />
et stort underskudd på reaktiv<br />
effekt ved tunglast. Økt last<br />
medfører også et større spenningsfall<br />
i overføringen.<br />
Krafttransformatorer kan ha<br />
et reaktivt forbruk som varierer<br />
fra 5% av ytelsen for små enheter<br />
og opp til 15% av ytelsen for<br />
større enheter. Summen av de<br />
reaktive tapene i overføringsnettet<br />
kan derfor bli betydelige<br />
og vi ser et sterkt økende behov<br />
for kompensering også på de<br />
høyeste spenningsnivåene i de<br />
kommende årene.<br />
Kraftkondensatorer benyttes<br />
på to måter i distribusjons-<br />
og transmisjonsnettene;<br />
seriekompensering og shuntkompensering,<br />
hvorav shuntkompensering<br />
er den enkleste<br />
og vanligste.<br />
Seriekompensering<br />
Spenningsfallet mellom<br />
endepunktene av en linje kan<br />
beregnes som følger:<br />
Denne formen for kompensering<br />
egner seg best for linjer<br />
med høy reaktans og en last<br />
med lav effektfaktor (cos-fi lav<br />
og sin-fi høy). Det er linjereaktansen<br />
(Xl som kompenseres<br />
ved tillegg av et seriebatteri<br />
(Xc). Man oppnår en reduksjon<br />
av spenningsfallet i linjen<br />
og man kan i gitte tilfelle også<br />
delvis kompensere for linjens<br />
resistive spenningsfall. Lastens<br />
effektfaktor vil ikke kompenseres.<br />
Seriekondensatorbatterier<br />
er selvregulerende idet<br />
spenningsfallet I*Xl automatisk<br />
vil kompenseres av kondensatorspenningen<br />
I*Xc.<br />
Seriekompensering benyttes<br />
i hovedsak for å sikre lastfordelingen<br />
mellom parallelle linjer<br />
på transmisjonsnivå men er<br />
også aktuell i distribusjonsnett<br />
for å redusere spenningsfall<br />
for linjer med store momentane<br />
lastvariasjoner. Ulempen<br />
ved seriekompensering er at<br />
løsningen krever omfattende<br />
og relativt kostbart utstyr for å<br />
beskytte kondensatorbatteriet<br />
ved kortslutninger i nettet.<br />
Shuntkompensering<br />
Her er det lastens reaktive<br />
forbruk som kompenseres. Ved<br />
å kompensere for hele eller<br />
deler av dette forbruket vil den<br />
tilsynelatende effekten som<br />
trekkes fra nettet reduseres.
Overført strøm vil reduseres<br />
med forholdet cos1/cos2. For<br />
eksempel vil en kompensering<br />
fra effektfaktor 0,75 til 0,95<br />
redusere strømmen frem til det<br />
punkt kondensatorbatteriet står<br />
med 21%. Dette frigjør dermed<br />
kapasitet til økt overføring av<br />
aktiv effekt. Nødvendig kondensatorytelse<br />
er avhengig av<br />
ønsket kompenseringsgrad (tanfi<br />
1 – tan-fi 2 ) og er proporsjonal<br />
med lastens aktive effektforbruk<br />
(P).<br />
Spenningsregulering<br />
Spenningsstigning ved innkobling<br />
av shuntkondensatorbatteri:<br />
Shuntkondensatorbatterier<br />
benyttes også aktivt til spenningsregulering<br />
i distribusjons-<br />
og transmisjonsnett. I<br />
motsetning til seriebatterier er<br />
imidlertid den spenningshevingen<br />
batteriet gir konstant<br />
og ikke lastavhengig. Dette<br />
medfører at batteriet må kobles<br />
ut i lavlastperioder for å unngå<br />
for høy nettspenning. Forenklet<br />
kan man beregne spenningsstigningen<br />
ved å ta forholdet<br />
mellom batteriytelsen og<br />
aktuell kortslutningseffekt i det<br />
punktet batteriet står. Generelt<br />
tillates maks 5% spenningsstigning<br />
for kondensatorbatterier<br />
som kobles sjelden og maks 3%<br />
for batterier som kobles hyppig<br />
(daglig). Dette kan medføre at<br />
kondensatorbatteriene må deles<br />
opp i flere enheter med hver sin<br />
effektbryter.<br />
Direktekompensering<br />
Enkleste form for kompensering<br />
er direktekompensering, der en<br />
enkelt last tildeles en spesielt<br />
dimensjonert kondensator tilkoblet<br />
direkte til lasten. Dermed<br />
vil det ikke være behov for<br />
egen bryter eller eget vern for<br />
kondensatoren. Typisk bruk er<br />
direktekompensering av motorer.<br />
En motor vil normalt ha en<br />
påstemplet effektfaktor i størrelsesorden<br />
0,8 – 0,9. Denne<br />
gjelder imidlertid kun ved<br />
fullast, ved lavere effektuttak<br />
vil faktisk effektfaktor kunne<br />
være så lav som 0,1-0,15. Dette<br />
forholdet er illustrert i figur 17.<br />
Den nedre kurven viser effektfaktorens<br />
forhold til lasten.<br />
En typisk motor er kanskje<br />
bare belastet 75% og vi ser da<br />
hvordan effektfaktoren er falt til<br />
rundt 0,75.<br />
Ved dimensjonering av korrekt<br />
kondensatorytelse for en motor<br />
Figur 15<br />
Tilsynelatende effekt, S1<br />
_1<br />
a) Ekvivalent seriekondensatorkrets<br />
b) Vektordiagram uten kompensering<br />
c) Vektordiagram med kompensering<br />
Fasevinkel, _2<br />
Aktiv effekt, P<br />
Figur 16 Shuntkompensering<br />
kVA<br />
Reaktiv effekt, Q1<br />
S2<br />
Qc = P x ( tan-fi1 - tan-fi2 )<br />
kW<br />
kvar<br />
Kondensatoreffekt,<br />
Qc<br />
Q2<br />
Strømtrafoer for<br />
lavspenningsanlegg<br />
• Standardutvalg: 0,1 - 8000A<br />
• Utføres i klasse: 0,1 - 0,2S/0,2 - 0,5 - 1 - 3<br />
• For måling og vern<br />
• Trafohus i polycarbonat<br />
• IEC 600 44-1<br />
Ide-team as<br />
Postboks A Bygdøy, 0211 Oslo - Telefon 22 43 11 50 - Telefaks 22 43 11 51<br />
www.garre.com<br />
. .<br />
13
<strong>Elektro</strong>skolen Kraftkondensatorer<br />
tar vi utgangspunkt i motorens<br />
tomgangsstrøm. Denne utgjør i<br />
hovedsak magnetiseringsstrømmen<br />
for motoren og beskriver<br />
dermed motorens reaktive forbruk.<br />
Korrekt dimensjonering<br />
av en kondensator for kompensering<br />
av en trefase motor<br />
gjøres etter følgende formel:<br />
Vi benytter altså 90% av tomgangsstrømmen<br />
som utgangspunkt.<br />
Dersom en større<br />
kondensator velges risikeres<br />
overmagnetisering av motoren<br />
i forbindelse med utkobling,<br />
som kan medføre skader på<br />
både motor og kondensator.<br />
Som vist i øvre kurve i figur 15<br />
vil ny effektfaktor uavhengig av<br />
lasten havne på rundt 0,95.<br />
Hvorvidt man skal velge<br />
direktekompensering av<br />
enkeltlaster eller sentralkompensering,<br />
det vil si ett større<br />
batteri felles for flere laster,<br />
vil være avhengig av behov og<br />
kostnader for den enkelte løsning.<br />
Innkobling av<br />
kondensatorbatterier<br />
Innkobling av et kondensatorbatteri<br />
vil virke som en<br />
kortslutning av nettet og vil<br />
generere både en strøm- og<br />
en spenningstransient. Spenningstransienten<br />
vil kunne bli<br />
maksimalt 2 p.u., det vil si 2<br />
ganger nettets toppverdispen-<br />
ning, uavhengig av batteriets<br />
størrelse. Strømtransienten<br />
er avhengig av batteriytelsen,<br />
som vist i nedenstående<br />
(forenklede) formel og vil være<br />
i kA og kHz-størrelse. Typisk<br />
vil strømmen havne i området<br />
10-15 ganger batteriets merkestrøm.<br />
Et kondensatorbatteri<br />
skal i henhold til IEC-normene<br />
kunne tåle en innkoblingsstrøm<br />
på 100xIn og en innkobling vil<br />
normalt ikke være noe problem<br />
for verken batteri eller bryter.<br />
Innkoblingsstrøm for kondensatorbatteri:<br />
Spenningstransienten kan<br />
skape problemer da den i gitte<br />
tilfelle transformeres ned til<br />
lavspenningsnett der den kan<br />
ha størrelse på opptil 3-4 p.u.<br />
og kan føre til skader på mer<br />
følsom utrustning så som elektronikk<br />
og frekvensomformere.<br />
Den eneste fullgode løsningen<br />
for å unngå å generere transienter<br />
er å benytte synkronisert<br />
innkobling av kondensatorbryteren.<br />
Synkronisert innkobing<br />
kan utføres på to måter:<br />
-Ved trepolt betjente brytere<br />
lukkes de to første fasene når<br />
spenningen i disse er lik, 5 ms<br />
senere lukkes den tredje fasen<br />
når denne går gjennom null.<br />
Det benyttes her modofiserte<br />
brytere der den siste fasen er<br />
mekanisk forsinket i forhold til<br />
de øvrige.<br />
-Ved enpolt betjente brytere<br />
styres hver pol individuellt inn<br />
mot respektive fases nullgjennomgang.<br />
Bryterne styres av et synkroniseringsrele<br />
som overvåker<br />
det hele. Resultatet er tilnærmet<br />
ingen innkoblingsstrøm og<br />
kraftig redusert spenningstransient.<br />
Parallelle<br />
kondensatorbatterier<br />
Den høyeste innkoblingsstrømmen<br />
vil genereres ved innkobling<br />
av et kondensatorbatteri<br />
mot ett eller flere batterier<br />
(på samme samleskinne) som<br />
allerede er spenningssatt. I<br />
dette tilfelle vil strømamplituden<br />
og frekvensen bli langt<br />
høyere enn ved innkobling<br />
av et enkelt batteri. Formelen<br />
i figur 19 viser at strømmens<br />
størrelse er avhengig<br />
av batterienes størrelse og<br />
begrenses kun av induktansen<br />
i nettet mellom batteriene. Den<br />
udempede amplituden havner<br />
typisk i området 80 – 120 x I c ,<br />
som vil kunne føre til skader<br />
på både batterier og brytere.<br />
For slike tilfelle må batteriene<br />
utføres med dempereaktorer<br />
med tilstrekkelig induktans<br />
til å dempe strømmen ned<br />
til et akseptabelt nivå. Ved<br />
to parallelle batterier kan ett<br />
(fortrinnsvis det med lavest<br />
ytelse) utføres med reaktorer.<br />
Ved tre eller flere i parallell<br />
bør alle batteriene utføres med<br />
reaktorer.<br />
Resonansproblematikk<br />
I moderne forsyningsnett er det<br />
et stadig økende innhold av<br />
overharmonisk støy. Dette er<br />
i hovedsak strømmer generert<br />
fra frekvensdrifter og likerettere<br />
som sendes tilbake til det<br />
matende nettet. Karakteristiske<br />
frekvenser av betydning er 250,<br />
350, 550 og 650 Hz.<br />
Resonansfrekvensen<br />
mellom et kondensatorbatteri<br />
og nettet kan enkelt beregnes<br />
av formelen:<br />
Det er her viktig å benytte den<br />
faktiske kortslutningseffekten<br />
ved ulike nettbilder og ikke<br />
dimensjonerende kortslutningseffekt<br />
for anlegget.<br />
Man bør unngå å velge<br />
batteriytelser som medfører en<br />
resonansfrekvens i nærheten<br />
av de karakteristiske overharmoniske.<br />
Dette kan føre til en<br />
forsterkning av den overharmoniske<br />
strømmen, som kan gi en<br />
kraftig overstrøm i kondensatorbatteriet<br />
og en økt forvrengning<br />
av nettspenningen, som<br />
igjen kan forstyrre annet utstyr<br />
i nettet. Det enkleste måten<br />
å unngå resonans vil være<br />
å endre på batteriytelsen.<br />
Dersom dette ikke er mulig må<br />
man utføre kondensatorbatteriet<br />
med reaktorer slik at man<br />
kan styre seg bort fra resonans.<br />
I nett med store kilder for<br />
overharmoniske strømmer, for<br />
eksempel aluminiumssmelteverk,<br />
må man ofte gå aktivt<br />
inn for å filtrere disse ned til et<br />
akseptabelt nivå. Her benyttes<br />
i prinsipp de samme kondensatorenhetene<br />
som beskrevet i<br />
denne artikkelen, men i kombinasjon<br />
med spesielt dimensjonerte<br />
reaktorer og resistorer.<br />
Filterkondensatorbatterier<br />
og lavspenningskondensatorer<br />
vil bli behandlet separat i<br />
senere artikler.<br />
LN<br />
R<br />
Fasespenning<br />
Fasespenning<br />
LR<br />
LR<br />
Innkobling<br />
Tid<br />
Innkobling<br />
Tid<br />
QC<br />
1<br />
QC<br />
2<br />
Ikke-synkronisert innkobling ved<br />
Synkronisert innkobling ved<br />
spenningsmaks.<br />
spenningens nullgjennomgang.<br />
Figur 18 Synkronisert innkobling av kondensatorbatteri<br />
Figur 19 Parallellkobling av kondensatorbatterier<br />
Figur 17 Direktekompensering av motor<br />
14 • <strong>Elektro</strong> 2-3/<strong>2003</strong>
Små og mellomstore energiverk:<br />
Forener krefter for felles interesser<br />
De små og mellomstore energiverkene i Norge er på<br />
offensiven. Forum for Strategisk Nettutvikling (FSN)<br />
og Informasjonstjenesten for Distriktsenergiverkene<br />
(IDE) har under felles årsmøter i Kristiansund<br />
21.mai slått seg sammen til ”nye” FSN. Det utvidede<br />
FSN har mer enn 50 medlemmer fra hele landet.<br />
Interessefellesskapet skal styrke de små og mellomstore<br />
energiverkenes posisjon på en arena som i<br />
stadig sterkere grad preges av store og dominerende<br />
aktører.<br />
Vår oppgave er først og fremst å<br />
ivareta distriktenes interesser.<br />
Blant annet mener vi at vi bærer<br />
en for stor del av kostnadene i<br />
forbindelse med det overordnede<br />
overføringssystemet for elektrisk<br />
kraft. Det akter vi å gjøre noe<br />
med.<br />
Det er Eilif Amundsen som<br />
forteller dette. Amundsen er<br />
styreleder i FSN.<br />
Siden etableringen for et<br />
par år siden har FSN på flere<br />
måter gjort seg bemerket i norsk<br />
elforsyning. Blant annet har<br />
interessefellesskapet posisjonert<br />
seg i Brukerrådet til Statnett.<br />
Dessuten har FSN inngått<br />
bilateral samarbeidsavtale med<br />
Statnett og plassert seg som<br />
høringsinnstans i relevante saker<br />
fra NVE og OED.<br />
I øyeblikket arbeidet FSN<br />
blant annet med Statnetts<br />
tariffprosjekt <strong>2003</strong>, vurderer<br />
tariffmodeller og modeller for<br />
tariffutjevning. FSN er også<br />
engasjert i hvordan tørrårssikring<br />
skal finansieres, bl.a. gjelder<br />
dette den planlagte sjøkabelforbindelse<br />
mellom Norge og<br />
England (NIS). FSN er videre<br />
engasjert i NVE-prosjektet om<br />
inntektsrammeregulering av nettselskapene<br />
fra 2007 (FR-2004).<br />
FSN har samarbeid og<br />
løpende dialog med andre<br />
interesseorganisasjoner relatert<br />
til norsk elforsyning. Blant disse<br />
kan spesielt nevnes Kommunenes<br />
Sentralforbund (KS) og<br />
Energibedriftenes Landsforening<br />
(EBL).<br />
På årsmøtet, som ble holdt i<br />
Kristiansund onsdag 21. mai, ble<br />
følgende styre i det utvidede FSN<br />
valgt:<br />
Eilif Amundsen, Hålogaland<br />
Kraft (styreleder), Tormod Stene,<br />
Nordmøre Energi AS, Erling S.<br />
Martinsen, Nord-Troms Kraftlag<br />
AS, Pål Rønning, Flesberg<br />
Elverk AS og Andres S ætre,<br />
Tinn Energi AS.<br />
Jordslutningsspoler<br />
Regulering av<br />
Transformatorer<br />
hensyn til alle parametere som<br />
påvirker den totale virkningsgraden,<br />
og kan dermed tyne ut<br />
marginene av produksjonssystemene.<br />
Ved å se på hele produksjonsapparatet<br />
under ett, REG-DP<br />
har man større spillerom for<br />
å komme frem til en optimal<br />
virkningsgrad gitt at produk<br />
sjons≠forpliktelsene dekkes.<br />
Muligheten til å bruke optimaliseringsverktøy<br />
på en større<br />
del av produksjons≠systemet<br />
under ett fører dermed til at<br />
det oppnås en høyere totalvirkningsgrad,<br />
og en mer optimal<br />
prioritering av vannet mellom<br />
produksjonssystemene.<br />
REG-D<br />
a-eberle GmbH vinner markedsandeler med sine produkter for regulering av transformatorer og<br />
jordslutningsspoler.<br />
Som spesialprodusent har de lyttet til brukerne og tatt frem produkter som ligger fremst hva<br />
angår utvikling, funksjonalitet, driftssikkerhet og betjeningsvennlighet.<br />
Digital utførelse, kommunikasjon, stort minneverk for datalagring, EMC-testet, nyttige<br />
funksjoner og valgfrie innbyggingsmetoder er stikkord.<br />
Spesialleverandører lever av sine spesialprodukter. Derfor må vi være konkurransedyktige.<br />
Ta kontakt og se selv.<br />
Navitas<br />
ROALD WAAGE<br />
Boks 256, 3054 Krokstadelva, +47 328 70 445, +47 957 03 856, roalwa@online.no<br />
a-eberle<br />
15
Norsk turbin inntar USA<br />
Norsk turbinteknologi har fått et gjennombrudd<br />
i USA. Fairbanks Morse, et av USAs ledende<br />
produsenter av elektromekanisk utstyr til stasjonær<br />
og mobil kraftproduksjon, skal montere og<br />
markedsføre norskutviklede gassturbiner for det<br />
enorme amerikanske markedet.<br />
Det er den nederlandske<br />
prosusenten Opra, med norske<br />
eiere og norsk teknologi, som<br />
har fått den lukurative avtalen<br />
med amerikanerne. Fra sin base<br />
i Nederland har sivilingeniør<br />
Jan Mowill brukt det siste tiåret<br />
til å forbedre og videreutvikle<br />
radialturbinen, som Kongsberg<br />
Våpenfabrikk hadde suksess<br />
med i mange år.<br />
Dette betyr faktisk et gjennombrudd<br />
for oss på verdensmarkedet,<br />
sier en entusiastisk<br />
Mowill på telefon fra Nederland.<br />
Turbinaggregatet OP16 overgår<br />
alt som tidligere har blitt vist av<br />
små gassturbiner. Det har store<br />
muligheter på et marked som i<br />
økende grad etterspør klimavennlig<br />
teknologi og desentraliserte<br />
løsninger.<br />
Mowill etablerte for ti år<br />
siden bedriften Opra BV i nederlandske<br />
Hengelo for å utvikle<br />
og patentere sine ideer. Det har<br />
kostet rundt 30 millioner dollar<br />
(snaut 230 millioner kroner) å<br />
utvikle OP16, som er klar for<br />
kommersiell lansering. Og det<br />
skorter ikke på interesse fra<br />
gassturbinindustrien:<br />
En stor, europeisk kraftprodusent<br />
har kjøpt og gjennomfører<br />
omfattende tester av<br />
maskineriet. Vi er dessuten i<br />
kontakt med andre europeiske<br />
og asiatiske produsenter som<br />
er svært ivrige etter å etablere<br />
produksjon av vår gassturbin.<br />
Og siden jeg selv er nordmann,<br />
og basisteknologien i aggregatet<br />
er norsk, ville jeg satt svært stor<br />
pris på om vi hadde klart å få til<br />
noe i Norge også, sier Mowill til<br />
<strong>Elektro</strong><br />
Ønsker nordmenn<br />
Mowill oppgir flere grunner til<br />
at han vil ha med seg norsk<br />
industri videre: – Norge har<br />
16 • <strong>Elektro</strong> 2-3/<strong>2003</strong><br />
svært gode ingeniører med<br />
sterke tradisjoner innen mekanisk<br />
industri. Vår industrihistorie<br />
tilsier at Norge bør være<br />
med videre på utviklingen av<br />
gassturbinene. Gassturbinens<br />
far, Ægidius Elling, var norsk,<br />
og gassturbinproduksjonen<br />
på Kongsberg var i sin tid en<br />
industriell suksesshistorie.<br />
Industribyggeren flytter<br />
gjerne hovedkontoret til Norge,<br />
sammen med teknologiutviklingen<br />
og kanskje en produksjonsenhet.<br />
Han vil imidlertid<br />
fortsatt ha Nederland som base<br />
for europeisk markedsføring,<br />
og gjerne delproduksjon i flere<br />
land.<br />
Tror på markedet<br />
Mowill er optimistisk med<br />
hensyn til markedsutsiktene.<br />
Alle trender peker i retning av<br />
en mer desentralisert kraftforsyning.<br />
Han tror på et årlig salg<br />
på over 100 aggregater etter<br />
et par år. Hver pakke vil trolig<br />
koste ca. en million euro (7,5<br />
millioner kroner). Et gassturbinaggregat<br />
på 1,6 MW kan<br />
forsyne et boligfelt på 300–500<br />
eneboliger med elektrisk kraft,<br />
varmtvann og kjøling. Men<br />
mer aktuelle bukergrupper er<br />
sykehus, hoteller, større forretningbygg,<br />
småindustri, bryggerier,<br />
meierier og farmasøytisk<br />
industri.<br />
Et av Nederlands største<br />
konsulentselskap for små og<br />
mellomstore bedrifter er begeistret<br />
for utsiktene til OP16.<br />
– Dette produktet har vi ventet<br />
lenge på, sier seniorrådgiver<br />
Stein Schlatmann i Cogen Projects<br />
BV i til Teknisk Ukeblad.<br />
Vi har en markedsnisje<br />
med flere hundre bedrifter<br />
bare i Nederland som trenger<br />
aggregater som kan produsere<br />
både prosessdamp og strøm. I<br />
dag bruker de gassfyrte kjeler,<br />
og kjøper strøm fra nettet. En<br />
gass- eller dieselmotor kan ikke<br />
produsere dampen de trenger,<br />
og de er heller ikke i nærheten<br />
av de lave utslippene som<br />
OP16 har dokumentert, sier<br />
han begeistret. Han tror også at<br />
gassturbinen er mer stabil og<br />
pålitelig enn gass- og bensinmotorer.<br />
– Vi bidrar gjerne til<br />
at den første installasjonen av<br />
OP16 i Nederland kommer så<br />
tidlig som i <strong>2003</strong>. Jeg antar at<br />
næringsmiddelindustrien er<br />
først ute, sier Schlatmann.<br />
Med god grunn har Mowill<br />
store forhåpninger til produktet.<br />
OP16 har dokumentert så lave<br />
utslipp som 20 ppm nitrogenoksider<br />
(NOx), 5 ppm uforbrente<br />
hydrokarboner (UHC) og 2 ppm<br />
karbonmonoksid (CO) under<br />
normale driftsforhold. Tallene<br />
hadde vært flatterende for et<br />
hvilken som helst naturgassfyrt<br />
aggregat i denne størrelsen.<br />
Men resultatet er oppnådd med<br />
diesel som brennstoff. Effektive<br />
dieselfyrte gassturbiner har<br />
gjerne 10-15 ganger høyere<br />
utslipp enn dette. – Når vi fyrer<br />
med naturgass, er vi ned i knapt<br />
målbare tall for alle disse komponentene,<br />
hevder Mowill.<br />
Nyvinning<br />
Brennkammeret er en genuin<br />
nyvinning. Det er selve nøkkelen<br />
til de lave utslippene. Det er<br />
over ti år siden Mowill patenterte<br />
det spesielle, annullære<br />
(runde) designet som gjør at<br />
han klarer å forbrenne en mager<br />
blanding ved lave flammetemperaturer<br />
med høy effektivitet i<br />
aggregatet.<br />
Det er vanligvis en motsetning<br />
mellom høy effektivitet og<br />
lave utslipp. Med mitt design<br />
oppnår vi full kontroll av<br />
brennstoff/luft-forholdet, noe<br />
som tillater oss å holde blandingen<br />
mager.<br />
Mowill hevder at de er de<br />
eneste som kan dokumentere<br />
at de klarer å holde en stabil<br />
forbrenning med en mager<br />
brennstoff/luft-blanding i et<br />
gassturbinaggregat i denne<br />
størrelsen. Dette får de til<br />
ved å kombinere flere smarte<br />
løsninger: Både det annulære<br />
brennkammeret, en spesiell<br />
forblander for luft/brennstoff og<br />
spesielt utformede dyser mellom<br />
forblanderen og brennkammeret<br />
som optimaliserer selve
Ny sjef, nye utfordringer<br />
Energikonsulentene i KanEnergi er fornøyde, selv<br />
om de ikke lenger er operatører for NVE. Nå slipper<br />
de å bekymre seg for habilitetsproblemer.<br />
Fritjof Salvesen har nettopp<br />
overtatt som administrerende<br />
direktør etter Klaus Nielsen hos<br />
KanEnergi. Det gjør han på et<br />
tidspunkt da konsulentselskapet<br />
må områ seg og øke sin markedsnisje.<br />
Sluttbrukerfokus<br />
Nå kan vi konsentrere oss om<br />
sluttbrukerne, sier 53-åringen.<br />
Salvesen har selv i mange år ledet<br />
Nytek-programmet i KanEnergi<br />
for Forskningsrådet. Nytek ble<br />
avsluttet i 2001, og videreføres i<br />
dag under navnet Emba (energi,<br />
miljø, bygg og anlegg).<br />
Vi brukte mye krefter på å unngå<br />
å havne på begge sider av bordet.<br />
Vi kunne ikke være rådgivende<br />
konsulenter for kunder som<br />
kunne være aktuelle for offentlig<br />
støtte når vi samtidig var operatør<br />
for den bevilgende myndighet.<br />
Dermed ble en del kunder uaktuelle<br />
for oss.<br />
KanEnergi ble etablert som en<br />
enmannsbedrift av Christian<br />
Grorud i 1993. Salvesen kom inn<br />
som partner og seniorrådgiver<br />
i 1995. De satser i dag på rådgiving<br />
innenfor enøk, energieffektivisering<br />
og nye fornybare<br />
energikilder for både offentlige og<br />
private kunder. Nå har selskapet<br />
12 ansatte (10 med teknisk og<br />
to med økonomisk bakgrunn) i<br />
Norge, og åtte i et søsterselskap i<br />
Sverige.<br />
Mer økonomi<br />
Vi vil styrke våre kjerneområder.<br />
Samtidig vil vi utvide virksomheten<br />
til også å omfatte rådgiving<br />
innenfor grønn sertifisering av<br />
elektrisk kraft og andre økonomiske<br />
energispørsmål.<br />
Salvesen mener også at det er<br />
flammen og gass-/avgassflyt i<br />
brennkammeret er nyvinninger<br />
i Opra-aggregatet. – Dermed<br />
dannes det praktisk talt verken<br />
uforbrente hydrokarboner eller<br />
karbonmonoksid i prosessen.<br />
Dette systemet kan også med<br />
fordel benyttes i store aggregater.<br />
Det er noe miljøbevegelsen<br />
bør merke seg, sier en tydelig<br />
stolt Mowill. Dette systemet kan<br />
også benyttes i store aggergater.<br />
Sivilingeniør Fritjof Salvesen er ny administrerende direktør hos KanEnergi AS. Foto: Atle Abelsen<br />
mye ugjort innefor kommunal<br />
sektor. – Flere hundre av våre<br />
kommuner har ikke kartlagt<br />
verken sine lokale energiressurser<br />
eller hvilket enøkpotensial<br />
som kan ligge i de kommunale<br />
virksomhetene. Spesielt viktig er<br />
det at de lokale energiressursene<br />
kan utnyttes for å etablere lokal<br />
næringsvirksomhet. Mikrovannkraft<br />
og bioenergi er bare to<br />
Selv med en så høy elektrisk<br />
virkningsgrad som 38 prosent<br />
(inkludert en varmeveksler),<br />
er antallet deler holdt nede på<br />
et minimum. Dette er like godt<br />
som en gassmotor, men adskillig<br />
reinere. – De konkurrerende<br />
gassturbinene i samme effektklasse<br />
har mye høyere utslipp,<br />
lavere elektrisk virkningsgrad<br />
og er dyrere i både investering<br />
og drift, framholder Mowill.<br />
av flere områder som er lite<br />
kartlagt.<br />
KanEnergi har tidligere<br />
fremhevet bank og finans som<br />
en annen bransje med et stort,<br />
uutløst potensial for energirådgiving.<br />
– Men dette er ikke<br />
tiden for å legge store ressurser<br />
i å gjøre et fremstøt. Denne<br />
bransjen sliter med andre<br />
problemer for tiden.<br />
17
Tema ”Jordplatemåling”<br />
for Elverk og industri<br />
FEA-F, FSH og NEK 400 del 6 stiller konkrete krav<br />
til jordelektroder, der det skal dokumenteres at tilstanden,<br />
både ved ny installasjon og ved kontroll av<br />
eksisterende anlegg, er tilfredsstillende. Målsettingen<br />
med måling av overgangsmotstand har vært – og<br />
er – å dokumentere at verdien til fjernjord er så lav at<br />
den ivaretar sikkerheten.<br />
I moderne tid har elektroden også fått stor betydning<br />
for å ivareta driftssikkerheten i elinstallasjon og<br />
signalanlegg. Dersom jordelektroden ikke fungerer<br />
etter hensikten, vil det kunne resultere i farlige berøringsspenninger,<br />
og det kan være risiko for at betydningsfullt<br />
elektroteknisk utstyr ikke fungerer, eller er<br />
tilstrekkelig beskyttet mot overspenninger.<br />
Tore Solhaug Instruktør, Trainor AS<br />
Dokumentasjon av måling<br />
For å få målt overgangsmotstanden<br />
ble det tidlig utviklet<br />
egnede testinstrumenter til formålet,<br />
og det ble foretatt studier<br />
av ulike fremgangsmåter for å<br />
finne en sann verdi. Dette førte<br />
til lansering av forskjellige målemetoder,<br />
basert på de erfaringer<br />
man gjorde i undersøkelsene.<br />
Noen av målemetodene ble<br />
bygget på ideelle forhold, mens<br />
andre tok for seg ulike problemsituasjoner<br />
som kunne oppstå<br />
under målingen, der det ble lagt<br />
inn matematiske beregninger<br />
for avvik i forhold til idealverdi.<br />
Felles for disse målemetodene<br />
er bruk av hjelpeelektroder, noe<br />
mange synes er både tungvint og<br />
tidkrevende.<br />
I den senere tid har produsenter<br />
lansert ’strømtenger’ og ’høyfrekvenstestere’<br />
for jordmotstandsmåling.<br />
Begge disse<br />
instrumenttypene ble utviklet for<br />
å forenkle og effektivisere prosessen,<br />
og disse målemetodene<br />
har nettopp av den grunn blitt<br />
populære i markedet. Er så de<br />
nye målemetodene like gode som<br />
den tradisjonelle målingen med<br />
to hjelpeelektroder Problemet<br />
som kan oppstå med de nye<br />
målemetodene er at vi ikke kan<br />
si med sikkerhet om målingen<br />
viser en sann verdi. Bevisførselen<br />
mangler med andre ord. Hva<br />
så, vil noen si, for vi vet ikke<br />
18 • <strong>Elektro</strong> 2-3/<strong>2003</strong><br />
om vi har målt mer korrekt med<br />
tradisjonelt måleutstyr.<br />
Målemetoder som gikk i ’glemmeboken’.<br />
Av en eller annen grunn har<br />
det historisk vært relativt lite<br />
fokus på hvordan elektroder skal<br />
måles, ei heller er det stilt spesifikke<br />
krav til hvordan elektroden<br />
skal dokumenteres. Vi kan bare<br />
gjette på årsaken, men det synes<br />
ganske klart at økonomi er en<br />
viktig faktor i denne sammenheng.<br />
Det vil neppe være noen<br />
overdrivelse å si at måling av<br />
elektroder har vært nedprioritert,<br />
og at et allerede slunkent<br />
budsjett for kontrollmålinger har<br />
vært en salderingspost. Dette<br />
har ført til at man har forsøkte å<br />
finne noen snarveier i måleteknikken,<br />
slik at resursbruken<br />
harmonerer med budsjettene. I<br />
den forbindelse oppdaget man<br />
at det gikk an å ta utgangspunkt<br />
i et ideelt måleoppsett, der<br />
referansen lå i brytningspunktet<br />
mellom elektroden og hjelpeelektroden<br />
for strømsløyfen, en<br />
’ny’ målemetode som fikk navnet<br />
62%-regelen. Gjentatte forsøk<br />
viste at denne metoden ofte<br />
stemte med de mer inngående<br />
undersøkelsene. Utgangspunktet<br />
for 62%-regelen er en målemetode<br />
som kalles kurvemetoden,<br />
og som er en fullskalatest.<br />
Siden de færreste kjenner til<br />
utgangspunktet for 62%-regelen,<br />
har denne metoden blitt<br />
mye misbrukt, for eksempel ved<br />
at første måleoppsett viser en<br />
høyere verdi enn det vi kan tillate.<br />
Potensialspydet har derfor<br />
blitt flyttet rundt til man har<br />
funnet en ’penere’ verdi, med det<br />
resultat at man har lurt seg selv<br />
trill rundt. En slik framgangsmåte<br />
vil nesten alltid føre til at<br />
potensialspydet havner innenfor<br />
virkefeltet til elektroden, og<br />
som resulterer i at vi noterer<br />
motstanden i måleledningene<br />
som om det skulle representere<br />
overgangsmotstanden for<br />
elektroden. Dette blir selvsagt<br />
helt feil. Den samme feilen<br />
er det lett å begå dersom den<br />
moderne ’strømtangen’ benyttes<br />
på komplekse industrielektroder,<br />
eller høyspenningsmaster med<br />
mer enn én elektrode.<br />
Hvordan skal vi måle<br />
For å bevise at målingen utført<br />
på en jordelektrode gir en<br />
korrekt verdi, bør man bruke<br />
en fullskalametode, siden en<br />
slik metode vil fortelle om<br />
størrelsen på elektroden, og at<br />
referanseverdien befinner seg<br />
utenfor feltet til denne. Det er<br />
selvsagt ingenting i veien for at<br />
det samtidig foretas en måling<br />
med ’strømtang’ eller ’høyfrekvenstester’,<br />
og dersom disse<br />
harmonerer med fullskalametoden<br />
vil de kunne benyttes ved<br />
senere kontroller av elektroden.<br />
For at dokumentasjonen skal<br />
være troverdig, må det i tillegg<br />
foreligge informasjon om ulike<br />
ytre faktorer som kan påvirke<br />
resultatet, så som fuktighetsgrad<br />
i bakken, måletrassé og lengde<br />
på måleoppsett, instrumenttype,<br />
nivå på teststrøm, eventuelt om<br />
det kan ha forekommet støyinnslag<br />
på målingen og lignende.<br />
I det hele tatt, alle parametere<br />
som kan påvirke resultatet ved<br />
en senere kontrollmåling skal<br />
være med i målerapporten. God<br />
måling!
10 år<br />
med<br />
generatorrevisjoner!<br />
Siden mai 1993 har vi revidert<br />
generatorer for det Norske<br />
vannkraftsmarkedet.<br />
Vi vil takke alle våre<br />
kunder, leverandører og<br />
samarbeidspartnere som har<br />
bidratt til vår fremgang.<br />
Sarpsborg Energi Service AS<br />
Tel.: +47 69 14 84 00 • Fax: +47 69 14 83 90 • Postboks 186 / N-1701 Sarpsborg<br />
Et selskap i konsernet Voith Siemens Hydro Power Generation<br />
19
Elkraft & Energi <strong>2003</strong><br />
Everksleverandørene legger bredsiden til<br />
Avviklingen av everksmessen på Hamar ga sterke<br />
reaksjoner hos svært mange everksleverandører og<br />
mange av utstillere og everk som besøkte messen<br />
føler seg utestengt.<br />
Mange everksleverandører føler<br />
at de ble regelrett kastet ut fra<br />
Hamar da arrangørene ikke ville<br />
ha everksmessen i Mjøsbyen<br />
lenger. – Nå satser vi istedet<br />
med stor stand på Elkraft &<br />
Energi <strong>2003</strong> på Hellerudsletta<br />
9. – 11. september, sier Olav<br />
Dombre i Eurolift, som sammen<br />
med nærmere 100 andre utstillere<br />
legger bredsiden til for å<br />
gi energiforsyningen en fortsatt<br />
møteplass på sine egne premisser.<br />
Med rimelige priser og et<br />
flott messeanlegg har arrangørene<br />
en ambisjon om å videreutvikle<br />
everksmessen slik vi<br />
kjenner den fra tidligere.<br />
Budsjettet nådd.<br />
Vi utarbeidet et nøkternt budsjett<br />
som baserte seg på 100 utstillere<br />
da vi begynte med Elkraft &<br />
Energi <strong>2003</strong> forteller prosjektleder<br />
Kjell Dehli. Nå er vi på<br />
det nærmeste i mål i forhold til<br />
dette, og fortsatt merker vi betydelig<br />
interesse fra utstillere og<br />
ikke minst fra energiforsyningen.<br />
Bjørnejakt i Canada<br />
Magne montører og ansatte<br />
ved everkene er friluftsinteressert<br />
og kombinerer det ofte<br />
med jakt eller fiske. Derfor vil<br />
arrangøren av elkraft & energi<br />
<strong>2003</strong> trekke ut en heldig vinner<br />
av de besøkende som har vært<br />
innom messen en av dagene til<br />
en jaktreise til Canada. Det er<br />
derfor viktig å registrere seg som<br />
besøkende, enten på internett<br />
med adressen, www.everk.net<br />
eller fylle ut invitasjonskortet<br />
som er vedlagt denne utgaven av<br />
<strong>Elektro</strong>.<br />
Eget HMS torg<br />
Det er lagt stor vekt på at Elkraft<br />
& Energi skal være noe mer<br />
enn en distribusjonsmesse. Bl.a<br />
legger vi vekt på HMS, noe som<br />
ikke minst er viktig i disse HMS<br />
– tider. I et eget HMS-seminar<br />
slår hovedverneombud Lars<br />
Clausen fra Skagerak Energi an<br />
tonen med ”Utfordringer innen<br />
bekledning ut fra et sikkerhetsperspektiv”.<br />
IT får stadig øket<br />
betydning i energiforsyningen,<br />
og vi legger også til rette for et<br />
”IT-torg” på messen.<br />
Men den største delen av messen<br />
dreier seg om kraftproduksjon,<br />
transmisjon og distribusjon. Her<br />
er det mange temaer i konferanseprogrammet,<br />
og på messen<br />
finner vi både gamle og nye<br />
bekjentskaper blant utstillerne.<br />
Arbeid under spenning<br />
Temaet er ikke nytt, men blir<br />
mer og mer aktuelt ettersom<br />
KILE ordningen har kommet. Per<br />
Steinar Mikkelsen ved Tranamarka<br />
Energipark AS sammen<br />
med Nord Trøndelag og AUS<br />
ekspertene vil hver dag holde<br />
demonstrasjoner i arbeid under<br />
spenning. Det reises en linje på<br />
60kV og en på 24kV hvor tilskuere<br />
får anledning til å se arbeid<br />
med isolerte stenger og barhånd,<br />
hanskemetoden med ingen<br />
ringere enn Egil Asbøll, en av<br />
nestorene innenfor arbeid under<br />
spenning i Norge.<br />
Arrangøren av elkraft & energi <strong>2003</strong> trekker ut en av de besøkende til en ukes bjørnejakt i Canada.<br />
av terreng gående utstyr. Her har<br />
man muligheten til å få med seg<br />
alt som energiforsyningen har<br />
behov av, når det gjelder å ta seg<br />
fram i ulendt terrenget. Helikopterbransjen<br />
blir godt representert<br />
på messen, med muligheter for<br />
demonstrasjoner som, linjeinnspeksjon,<br />
linjerydding og<br />
termisk overvåking av linjene.<br />
Konferanser<br />
Samarbeidet med de to store<br />
ingeniørorganisasjonene NIF og<br />
NITO samt med NEF – Norsk<br />
<strong>Elektro</strong>teknisk Forening har gitt<br />
et omfattende fagprogram som<br />
vi tror vil gjøre det interessant<br />
for ennå flere å besøke messen.<br />
Med temaer som Vedlikehold og<br />
oppgradering av kraftverk, Nytt<br />
om teknologi i tradisjonell kraftforsyning,<br />
Drift og vedlikehold av<br />
distribusjonsnett – eksempler på<br />
løsninger, Alternative fornybare<br />
energiformer og Småkraftverk.<br />
I samarbeid med Norsk Elek-<br />
troteknisk Komitè arrangeres<br />
Nye rammebetingelser gir nye<br />
utfordringer for energibedriftene<br />
11. september <strong>2003</strong>.<br />
Og EL & IT-forbundet har<br />
engasjert seg i en konferanse<br />
som handler om sårbarhet og<br />
forsyningssikkerhet.<br />
Kurs for politikere<br />
Som tidligere styremedlem i<br />
Follo Energiverk synes prosjektleder<br />
Kjell Dehli det er gledelig<br />
å ha fått på plass konferansen,<br />
norsk elforsyning – en oppdatering.<br />
Denne er spesielt rettet<br />
mot styremedlemmer, politikere<br />
og andre med interesse for<br />
energibransjen. I Follo var vi<br />
så heldige å ha hedersmannen<br />
Helge Aas som daglig leder. Men<br />
i våre dager tror jeg det er mange<br />
som kan føle et behov for å<br />
komme litt nærmere innpå denne<br />
interessante bransjen. Og vi<br />
kan friste med topp interessante<br />
foredragsholdere.<br />
Prosjektleder Kjell Dehli er godt fornøyd med<br />
fremdriften av elkraft & energi <strong>2003</strong> og frister<br />
med mange aktiviteter på Hellerudsletta i tiden<br />
9. – 11. september i år.<br />
20 • <strong>Elektro</strong> 2-3/<strong>2003</strong><br />
Eget terrengtest felt<br />
Exporama Senteret på Hellerudsletta<br />
har en topografi som gjør<br />
det spennende og interessant å<br />
være utstiller og besøkende. Et<br />
eget område er avsatt til bakkedemonstrasjoner.<br />
Hundrevis<br />
av kvadratmeter har blitt satt av<br />
til leverandører og produsenter<br />
Redaktør, Tor Bergersen i <strong>Elektro</strong>, daglig leder, Per Steinar Mikkelsen ved Tranamarka Energipark AS<br />
og teknisk sjef Morten Haslie ved Exporama Senteret AS under planleggingen av en masterekke for<br />
demonstrasjoner av AUS.
Bedre med målrettet messe<br />
En egen messe som fokuserer på energibransjen er<br />
langt mer ønskelig enn at den gamle everksmessa<br />
blir slått sammen med Eliaden. Det hevder<br />
nettdirektør Gunner Myhren hos Eidsiva Energinett<br />
AS. – Kraftbransjen kommer til å drukne i forhold til<br />
de andre fagområdene. Jeg er ikke i tvil om at det er<br />
langt bedre med en målrettet messe, sier han.<br />
Myhren beklager også at messa<br />
blir borte fra sitt distrikt. – Det<br />
at vi har hatt messa i nærområdet<br />
har ført til at våre folk har<br />
deltatt i stor bredde, enten at<br />
de er ingeniører, montører eller<br />
andre som er knyttet til den<br />
tekniske virksomheten.<br />
Tross alt er det derfor bedre å<br />
få en egen fagmesse selv om<br />
den nå havner lengre unna.<br />
– En egen messe for bransjen<br />
gjør det mer oversiktig for de<br />
som skal prøve å finne noe<br />
nyttig som de senere kan bruke<br />
i sitt daglige virke, sier han.<br />
Han har ikke vurdert hvor<br />
mange og hvilke fra hans stab<br />
som i høst skal besøke messa<br />
på Hellerudsletta. – Det vil<br />
Foto: Øistein Lind, Mesna Foto<br />
helt klart bli noe færre av våre<br />
folk på Elkraft & Energi <strong>2003</strong><br />
enn ved tidligere messer på<br />
Hamar, sier Myhren.<br />
Han forteller at han legger stor<br />
vekt på å sende folk som kan<br />
finne nyheter og skaffe seg<br />
kontakter. – Jeg tror at det er<br />
motiverende å delta på slike<br />
fagmesser og det blir også i<br />
år en rekke folk fra Eidsiva<br />
Energinett å finne på messa,<br />
sier han.<br />
Får vi en fagmesse på Hellerudsletta<br />
som er tilsvarende<br />
Everkmessa på Hamar, er jeg<br />
sikker på at vi besøkende vil<br />
få et bra inntrykk av hva som<br />
er tilgjengelig for bransjen vår.<br />
Som tidligere deltaker på Hannovermessen<br />
er jeg glad for at<br />
vi slipper messer med slike<br />
dimensjoner. Det er selvfølgelig<br />
moro å oppleve dette, men<br />
hvis du tenker matnyttig og<br />
rasjonelt, er det langt bedre<br />
med en målrettet messe som<br />
er sentrert om hva vi arbeider<br />
med i det daglige, sier Gunner<br />
Myhren.<br />
Fellesløft på seminarprogram<br />
Vi har mange spennende temaer og vi har mange<br />
flinke foredragsholdere. Det opplyser generalsekretær<br />
Per Lund-Mathiesen i Norsk <strong>Elektro</strong>teknisk<br />
Forening (NEF) som har samarbeidet med Bjørn<br />
Olsen i Norges Ingeniørorganisasjon (NITO) og<br />
Ketill Børge Ask i Norske Sivilingeniørers Forening<br />
(NIF) for å lage et konferanseprogram som går<br />
samtidig med messen.<br />
Han forteller at de tre har<br />
arbeidet tett og godt sammen<br />
for å utarbeide konferanseprogrammet.<br />
Det er utarbeidet en<br />
folder med programmet som vil<br />
ligge med tidsskriftet <strong>Elektro</strong><br />
som sendes ut før sommerferien.<br />
Sammen er de blitt enige om<br />
hvilke temaer som de vil ta opp<br />
og så arbeidet litt mer individuelt<br />
med detaljene. – Jeg synes<br />
resultatet selv er blitt meget bra,<br />
sier Lund-Mathiesen. – Vi har<br />
blant annet fått med oss EL &<br />
IT Forbundet der stikkordet er<br />
sårbarhet, legger han til. Andre<br />
temaer de tar opp er blant annet<br />
småkraftverk, spennings- og<br />
elkvalitet.<br />
Vi har også engasjert Norsk<br />
<strong>Elektro</strong>teknisk Komité (NEK) i<br />
forbindelse med nye rammebetingelser<br />
som gir nye utfordringer<br />
for energibedriftene. Vedlikehold<br />
og oppgradering av kraftverk står<br />
også på programmet, samt også<br />
teknologinyheter innen denne<br />
bransjen, sier Lund-Mathiesen.<br />
For de som ikke er fagfolk, altså<br />
styremedlemmer og andre som<br />
trenger en innføring i norsk<br />
elforsyning, er det også laget et<br />
konferanseopplegg. – Her vil<br />
bl.a. Lars Thue fra BI snakke<br />
om norsk elforsyning i fortid<br />
og framtid. Det er en fargerik<br />
person med mange synspunkter,<br />
sier han.<br />
Tidligere energiverksjef Jon<br />
Tveit i Energiselskapet Asker og<br />
Bærum skal fortelle om overføring<br />
av kraften fra kraftverk<br />
til komfyr. – Til slutt er det<br />
kommunikasjonsdirektør Tor<br />
Inge Akselsen fra Statnett som<br />
runder av med å fortelle om<br />
energi- og effektbehov i dag og<br />
i fremtiden, sier Per Lund-Mathiesen.<br />
21
Installasjon av gulvvarmesystem<br />
Hvilke krav gjelder<br />
Den nye utgaven av NEK400 medfører endringer<br />
i kravene til installasjon av varmegulv, både på<br />
det formelle plan og når det gjelder den praktiske<br />
utførelsen. Hovedtrekkene i den nye utgaven er en<br />
tilpasning til internasjonale normer, samt at man forsøker<br />
å legge en større del av ansvaret på produsentene.<br />
Produktnormene for slike produkter inneholder<br />
idag lite informasjon om hvordan produktene skal<br />
installeres, slik at man dermed i stor utstrekning får<br />
en noe “normløs” situasjon, der den enkelte produsent<br />
eller elektroinstallatøren i stor grad blir den som<br />
skal bestemme hva som er forskriftsmessig. Ansvarsfordelingen<br />
mellom produsenten eller dennes representant<br />
og elektroinstallatøren kan lett bli noe uklar<br />
i en slik situasjon. Jeg skal forsøke å gi en oversikt<br />
over hva som gjelder av regler, og hva de innebærer i<br />
praksis.<br />
John Kåre Pettersen, Daglig leder Trontek AS<br />
Krav til varmegulv<br />
Hovedkravene til varmegulv er<br />
gitt i:<br />
NEK400-7-753: Systemer for<br />
oppvarming av gulv og tak og<br />
NEK400-8-802: Termiske apparater<br />
og varmeanlegg.<br />
I tillegg kommer tilleggskrav<br />
for bestemte områder<br />
som ligger i andre delnormer<br />
i NEK400. Den viktigste<br />
delnormen med tanke på vanlig<br />
boliginstallasjon er:<br />
NEK400-7-701: Områder som<br />
inneholder badekar og/eller<br />
dusj.<br />
Normer fra byggesektoren,<br />
slik som Våtromsnormen har<br />
også en viss relevans, men vil i<br />
mindre grad være styrende med<br />
tanke på å tilfredsstille Forskrift<br />
om elektriske lavspenningsanlegg<br />
(FEL).<br />
Produkter som inngår i<br />
varmegulvet vil være underlagt<br />
kravene i Forskrift om elektrisk<br />
utstyr (FEU) samt de ulike<br />
produktnormene som hører til<br />
denne forskriften.<br />
Hvem er ansvarlig for hva<br />
Med uttrykket produsent mener<br />
jeg i denne artikkelen: produsenten<br />
(navnet som står på<br />
22 • <strong>Elektro</strong> 2-3/<strong>2003</strong><br />
typeskiltet) eller produsentens<br />
representant i EU/EØS (importøren<br />
til EU/EØS).<br />
I utgangspunktet er produsenten<br />
for et produkt ansvarlig<br />
for at produktet tilfredsstiller<br />
gjeldende normer og/eller<br />
forskriftskrav. I tillegg må antas<br />
at produsenten har ansvar for<br />
tekniske data i produktbrosjyren<br />
og for montasjeanvisningen<br />
som følger med produktet.<br />
Det må imidlertid understrekes<br />
at produsenten kan<br />
forutsette at installasjonsnormen<br />
blir fulgt, og at produsenten<br />
dermed ikke trenger<br />
å detaljspesifisere hvordan et<br />
produkt skal installeres. For<br />
enkle produkter slik som kabler,<br />
veggbokser m.m. vil det normalt<br />
ikke følge med montasjeanvisning,<br />
og det forutsettes da at<br />
installasjonsbedriften følger<br />
gjeldende forskrifter/normer og<br />
vanlig god installasjonspraksis.<br />
Man kan vel også slå fast<br />
at produsenter neppe alltid<br />
kan unndra seg ansvar ved å<br />
underspesifisere hvordan et<br />
produkt skal installeres. Men<br />
for mange produkter vil det<br />
altså ikke være noe krav at<br />
man detaljspesifiserer hvordan<br />
de skal installeres. For<br />
varmekabler, for eksempel,<br />
vil produsenten lett kunne<br />
hevde at produktet selges med<br />
de gitte spesifikasjonene som<br />
produktnormen krever, og at<br />
produsenten neppe kan holdes<br />
ansvarlig for valg av bygningstekniske<br />
løsninger i forbindelse<br />
med installasjon av en slik<br />
kabel. Varmekabelprodusenten<br />
spesifiserer dermed altså bare<br />
slike ting som spenning, effekt,<br />
styrkeklasse, isolasjon, armering<br />
o.l., og overlater til installasjonsbedriften<br />
å bestemme<br />
gulvløsninger, flateeffekt og<br />
andre bygningstekniske forhold.<br />
I utgangspunktet vil altså<br />
forhold som går på installasjonsmåter,<br />
være et delt<br />
ansvar mellom produsent og<br />
installasjonsbedriften. Installatører<br />
bør derfor være veldig<br />
bevisst på hva de regner som<br />
egne vurderinger i forhold til<br />
forskriftene/normene og hva de<br />
har overlatt til produsentene.<br />
Det er også viktig å være bevisst<br />
på forskjellen mellom uforpliktende<br />
råd og forpliktende<br />
spesifikasjoner og anvisninger.<br />
Man kan lett få den situasjonen<br />
at produsenten i ettertid når<br />
feil har oppstått, beskriver råd i<br />
forbindelse med installasjonen<br />
som kun veiledende og ikke<br />
produsentens primære ansvar.<br />
CE-merking og samsvarserklæring<br />
For 230V- og 400V-produkter er<br />
produsenten ansvarlig for å CEmerke<br />
produktet og utstede en<br />
samsvarserklæring som bekrefter<br />
at produsenten går god for<br />
at produktet, enten er i samsvar<br />
med en aktuell produktnorm,<br />
og/eller er i samsvar med FEU<br />
(evt. de aktuelle EU-direktiv).<br />
(For stikkontakter gjelder<br />
avvikende regler). For 24V-produkter,<br />
eller lavere spenning,<br />
er produsenten ansvarlig for å<br />
utstede en samsvarserklæring,<br />
og i visse tilfeller også for å CEmerke<br />
produktet.<br />
Det viktige i denne sammenhengen<br />
er samsvarserklæringen<br />
som bekrefter samsvar<br />
med FEU eller produktnormen.<br />
Dette er et juridisk dokument<br />
der produsenten normalt bekrefter<br />
at et gitt produkt er i samsvar<br />
med en gitt produktnorm.<br />
Siden produktnormene normalt<br />
ikke dekker installasjonsforhold,<br />
så vil dette dokumentet<br />
ikke være noen bekreftelse<br />
på at produsenten går god for<br />
noen bestemt installasjonsmåte.<br />
Dette betyr ikke at produsenten<br />
nødvendigvis er uten ansvar for<br />
det som står i installasjonsanvisningen<br />
eller for råd som gis<br />
av produsentens representanter.<br />
Men jurdisk sett er slike<br />
råd ikke like forpliktende for<br />
produsenten, og i rettslig sammenheng<br />
kan dette lett utnyttes<br />
som begrunnelse for å begrense
produsentens ansvar.<br />
Tredjeparts sertifisering<br />
Kravet om sertifisering av<br />
vanlige elektroprodukter av en<br />
tredje part, slik som NEMKO,<br />
SEMKO e.l., falt som kjent bort<br />
tidlig på 1990-tallet. I dag har<br />
produsenten lov til selv å gå<br />
god for produktet for omsetning.<br />
Produsenten er isåfall fullt ut<br />
ansvarlig for å ha den nødvendige<br />
faglige kompetansen og de<br />
nødvendige laboratoriefasiliteter<br />
til å kunne foreta en forskriftsmessig<br />
vurdering.<br />
Mange kjøpere av elektroprodukter<br />
setter framdeles pris<br />
på at produktene er sertifisert<br />
av en tredje part, for eksempel<br />
NEMKO. Vær klar over at en<br />
slik sertifisering normalt bare<br />
bekrefter samsvar med en produktnorm,<br />
og ikke representerer<br />
noen vurdering av installasjonsmessige<br />
forhold. Innholdet<br />
i installasjonsanvisningen er<br />
ofte utarbeidet av produsenten<br />
alene.<br />
Det er forøvrig viktig å være<br />
klar over at hverken NEMKO<br />
eller andre tekniske kontrollorgan<br />
er noen offentlig myndighet.<br />
Norsk offentlig myndighet på<br />
elsikkerhetsområdet er Direktoratet<br />
for brann- og elsikkerhet,<br />
også når det gjelder tekniske<br />
spørsmål i tilknytning til produkter.<br />
Sertifisering av en tredjepart,<br />
f.eks. NEMKO, begrenser<br />
heller ikke produsentens<br />
ansvar ovenfor kundene eller<br />
myndighetene. Ved tvister,<br />
for eksempel i tilknytning til<br />
produktansvarsloven, så er<br />
produsenten selv den ansvarlige<br />
part ovenfor kunden.<br />
Erklæring av samsvar for<br />
varmegulv<br />
I forbindelse med den nye utgaven<br />
av NEK400 må man stille<br />
seg spørsmålet: kan et varmegulv<br />
selges som et produkt på<br />
samme måte som en støvsuger<br />
eller en vaskemaskin, og med<br />
en samsvarserklæring fra produsenten<br />
på tilsvarende måte<br />
Fordi slike gulv ikke er<br />
ferdig sammensatt når de<br />
leveres, så har man en situasjon<br />
som er noe forskjellig fra<br />
omsetning av ferdige produkter.<br />
I slike gulv benyttes også ofte<br />
materialer fra leverandører<br />
utenom elektrobransjen, slik<br />
at situasjonen kompliseres på<br />
grunn av dette.<br />
Når slike gulv selges i form<br />
av støpemasse med tilhørende<br />
installasjonsanvisning, så har<br />
vi kanskje den situasjonen som<br />
ligner mest på salg av vanlige<br />
produkter. Man kan da betrakte<br />
det som kjøpes som et byggesett<br />
som produsenten av byggesettet<br />
går god for. I prinsippet<br />
skulle da støpemassen kunne<br />
selges med samsvarserklæring<br />
i.h.t. FEU, og være CE-merket<br />
dersom den var et 230V produkt<br />
(altså beregnet til å brukes<br />
sammen med 230V varmeelementer).<br />
FEU har ingen spesielle<br />
bestemmelser som går på dette<br />
med byggesett, og jeg tror dette<br />
regnes som et slags gråsoneområde<br />
med hensyn til forskriftskravene.<br />
Man har også her den<br />
prinsipielle uklarheten i om et<br />
varmegulv (uten varmekabler/<br />
varmefolie) skal betraktes som<br />
elektrisk utstyr.<br />
Erfaringen fra andre områder<br />
med tilsvarende forskrifter<br />
og EU-direktiver tilsier at dette<br />
lett blir et felt der det i stor<br />
utstrekning vil være sprikende<br />
oppfatninger. Når det er sagt,<br />
så ser jeg ingenting i veien for<br />
at en produsent av varmegulv<br />
kan utstede en samsvarserklæring<br />
for gulvet i.h.t. FEU,<br />
dersom produsenten selv ønsker<br />
dette. For 230V gulv vil det da<br />
også være nødvendig å sette et<br />
CE-merke på pakningen (FEU<br />
åpner for at CE-merket kan<br />
settes på emballasjen når det er<br />
upraktisk å sette det på selve<br />
produktet).<br />
Fordelen for elektroinstallatøren<br />
med å kjøpe en gulvløsning<br />
med samsvarserklæring<br />
i.h.t. FEU er åpenbar: produsenten<br />
har da et klart juridisk<br />
ansvar for gulvløsningen. I disse<br />
dager når den tekniske komiteen<br />
(NK64) som har revidert<br />
og utarbeidet den nye utgaven<br />
av NEK400, eksplisitt gir<br />
uttrykk for at man i premissene<br />
for utarbeiding av ny NEK400<br />
har lagt til grunn, at mye av<br />
ansvaret for å fastsette tekniske<br />
krav til utførelsen på gulvet,<br />
skal overføres fra normkomiteen<br />
(NK64) til produsentene av<br />
varmegulvproduktene, eventuelt<br />
til elektroinstallatøren<br />
dersom disse produsentene<br />
ikke gir klare anvisninger, så<br />
blir dette ikke akkurat mindre<br />
viktig. NK64 og myndighetene<br />
bør imidlertid være forsiktig<br />
med å gjøre slike endringer<br />
gjeldende før det juridiske/faglige<br />
ansvaret er klart fastlagt.<br />
Ellers kan man ende opp med<br />
at installasjonsbedriftene ender<br />
opp med et formelt ansvar for<br />
forhold de ikke har kompetanse<br />
og/eller ressurser til å ivareta,<br />
og slettes ikke gjør noe forsøk<br />
på å ivareta.<br />
Personlig tror jeg derfor<br />
det ville det være en fordel om<br />
Direktoratet for brann- og elsikkerhet<br />
klart ga uttrykk for at<br />
varmegulv kan høre inn under<br />
FEU, særlig sett på bakgrunn av<br />
de siste endringene i NEK400.<br />
Man må imidlertid da foreta en<br />
avgrensning av hva som er et<br />
varmegulv som produkt, og hva<br />
som ikke er det. En varmekabel<br />
solgt som en ren varmekabel<br />
eller en varmefolie solgt som en<br />
ren varmefolie vil neppe kunne<br />
komme inn under betegnelsen.<br />
23
Tilsvarende, når en produsent<br />
selger en ren støpemasse uten<br />
videre anvisninger, så vil dette<br />
neppe komme inn under begrepet.<br />
Når produsenten imidlertid<br />
selger en gulvløsning som et<br />
produkt med en klar anvisning<br />
av hvordan man foretar installasjonen,<br />
så bør dette kunne<br />
betraktes som en varmegulv<br />
som kan selges med samsvarserklæring<br />
i.h.t. FEU, og der produsenten<br />
er ansvarlig produsent<br />
i.h.t. FEU. En slik totalløsning<br />
vil kunne selges av produsenter<br />
av støpemasse, av produsenter<br />
av gulvelementer eller av produsenter<br />
av varmekabler eller<br />
varmefolie. Men produsentene<br />
for slike produkter må nødvendigvis<br />
stå fritt i å velge om de<br />
vil selge varmegulvløsninger,<br />
eller bare enkeltprodukter.<br />
Videre, så tror jeg at for de<br />
vanlige standard varmegulvløsningene<br />
med betong eller tre,<br />
så bør det framdeles eksistere<br />
normer som direkte angir hva<br />
som regnes som forskriftsmessig.<br />
Dette fordi varmekabler<br />
og varmefolie distribueres fritt<br />
innen EU/EØS, og det vil være<br />
en umulig for norske myndigheter<br />
å begynne å operere med<br />
krav om at produsentene av<br />
slike produkter skal begynne<br />
å beskrive gulvløsninger, så<br />
lenge produktnormene for disse<br />
produktene ikke stiller krav om<br />
dette. Et slikt krav vil også lett<br />
komme i konflikt med EØSavtalens<br />
prinsipp om fri flyt av<br />
varer innen EU/EØS.<br />
Tredjeparts sertifisering av<br />
varmegulv<br />
Siden det ikke eksisterer<br />
normer for varmegulv, så er det<br />
ikke vanlig at tekniske kontrollorgan<br />
foretar sertifisering av<br />
denne typen tekniske løsninger.<br />
Det skulle imidlertid ikke være<br />
noe i veien for at f.eks. NEMKO<br />
sertifiserte at en gitt gulvløsning<br />
var i samsvar med FEU.<br />
Slike oppdrag vil imidlertid<br />
lett bli omfattende, kostbare og<br />
kreve mye spesialkompetanse.<br />
Dette vil derfor ikke være noe<br />
tekniske kontrollorgan gir seg<br />
i kast med sånn uten videre.<br />
NEMKO og andre kontrollorgan<br />
bestemmer forøvrig selv hvilke<br />
oppdrag de ønsker å ta på<br />
seg, så det vil ikke være noen<br />
selvfølge at de påtar seg en slik<br />
oppgave. NEMKO har per idag<br />
ikke sertifisert noen varmegulvsløsninger.<br />
Valg av produkter<br />
I utgangspunktet skal man velge<br />
produkter som tilfredsstiller<br />
de aktuelle forskriftskrav i.h.t.<br />
FEU. I praksis vil dette stort<br />
sett bety at de skal tilfredsstille<br />
de aktuelle produktnormene<br />
som hører til FEU. For 230V<br />
produkter skal produktene i<br />
tillegg være CE-merket. For<br />
bygningsmaterialer, støpemasse<br />
o.l. vil man imidlertid kunne<br />
fravike dette prinsippet.<br />
Varmekabler for boligformål<br />
skal i.h.t. pkt. 753.511 i<br />
NEK400 tilfredsstille NEK-<br />
IEC-60800. Tilsvarende skal<br />
varmefolie tilfredsstille NEK-<br />
IEC-60335-2-96 når den (evt.)<br />
blir vedtatt. Dette er/blir norske<br />
normer basert på IEC-normer.<br />
Det eksisterer imidlertid ofte<br />
norske særtillegg til slike IECbaserte<br />
normer, slik at disse<br />
normene ikke er å betrakte som<br />
identisk med IEC-normene.<br />
Det er derfor ikke tilstrekkelig<br />
at en produsent kan henvise<br />
til at et produkt tilfredsstiller<br />
IEC-normen, det er den norske<br />
normen basert på IEC-normen<br />
leverandøren skal henvise til.<br />
En annen sak er at dette<br />
kravet synes å være for strengt.<br />
EØS-avtalen og FEU åpner for<br />
at alle produkter som tilfredsstiller<br />
kravene i fabrikasjonslandet<br />
i EU/EØS er å betrakte<br />
som godkjente. Produkter som<br />
for eksempel tilfredsstiller<br />
den svenske eller den tyske<br />
normen (basert på IEC-normen)<br />
skal derfor normalt være å<br />
betrakte som lovlig å omsette og<br />
anvende. Dette burde NEK400<br />
tilpasses.<br />
For termostater er gjeldende<br />
norm EN60730-2-9. Dette er en<br />
felles norm for hele EU/EØSområdet,<br />
slik at man har en<br />
langt enklere situasjon.<br />
Det er viktig ved valg av<br />
produkter å tenke på at de<br />
skal være tilpasset formålet.<br />
For eksempel, så produseres<br />
varmekabler i forskjellige styrkeklasser,<br />
og denne er med på<br />
å bestemme hvilke leggemåter<br />
som kan anvendes. Det er også<br />
forskjellige krav til utførelsen<br />
på kabelen i forbindelse med<br />
typen gulv og hva slags underlag<br />
kabelen skal legges på.<br />
Beskyttelse mot overoppheting<br />
Pkt. 753.424 har krav til<br />
beskyttelse mot overoppheting.<br />
Her kreves at temperaturen i<br />
varmeområdene, d.v.s. rundt<br />
kabelen eller folien, ikke skal<br />
overstige 80ºC. I praksis må<br />
man også ta hensyn til spesifikasjonen<br />
på varmekabelen eller<br />
-folien, slik at temperaturen ofte<br />
skal være maks. 70ºC under<br />
vanlige driftsforhold. Det er<br />
forøvrig noe uklart om grensen<br />
på 80ºC gjelder ved vanlige<br />
driftsforhold, eller også under<br />
feilforhold, for eksempel dersom<br />
varmen blir stående på for fullt<br />
en varm sommerdag.<br />
Normalt oppnås beskyttelse<br />
mot overoppheting ved at man<br />
dimensjonerer gulvet slik at farlige<br />
temperaturer ikke oppstår.<br />
Man kan imidlertid anvende<br />
en termoutløser med manuell<br />
tilbakestilling for å begrense<br />
maks. temperatur, se pkt.<br />
753.424.3.1 og 802.6.5. Det er<br />
imidlertid ikke vanlig å bruke<br />
slike ved gulvvarmeinstallasjoner,<br />
bl.a. fordi det er vanskelig<br />
å dekke hele gulvområdet med<br />
en slik utløser, og fordi egnet<br />
utstyr ikke er å få på markedet.<br />
Normalt dimensjoneres derfor<br />
gulvet slik at farlige temperaturer<br />
ikke oppstår, selv med<br />
full effekt på gulvet. Merk at en<br />
vanlig termostat med gulvføler<br />
ikke skal benyttes til å beskytte<br />
mot overoppheting.<br />
Det er en kjensgjerning at<br />
tildekking av et varmegulv lett<br />
kan føre til for høye temperaturer.<br />
Dette er en del av bakgrunnen<br />
for tillegg 753A, som angir<br />
krav til informasjon til eier og<br />
bruker av anlegget. Eier skal<br />
derfor ha skriftlig informasjon<br />
overlevert av installasjonsbedriften<br />
som gjør at han kan<br />
sikre seg mot farlig overdekking<br />
av varmeområder. Denne informasjonen<br />
skal settes i sikringsskapet.<br />
I den nye utgaven av<br />
NEK400 så er effektangivelser<br />
og bekrivelser av forskjellige<br />
gulvutførelser utelatt i normen.<br />
Man kan imidlertid få denne<br />
typen informasjon fra enkelte<br />
produsenter av varmekabler og<br />
varmefolie. Som nevnt ovenfor<br />
har disse imidlertid ikke<br />
noe formelt ansvar for å gi<br />
denne typen informasjon, slik<br />
at det nok vil variere en god<br />
del med hensyn på hva slags<br />
informasjon som kan fås fra de<br />
forskjellige produsentene, og i<br />
hvilken grad disse rådene blir<br />
betraktet som forpliktende av<br />
produsentene. Inntil videre kan<br />
det derfor være lurt å beholde<br />
forrige utgave av NEK400 og<br />
anvende det som står der som<br />
veiledende. Om man ved å<br />
følge 1998-utgaven av NEK400<br />
vil fullt ut kunne garantere at<br />
temperaturen blir maks. 80ºC<br />
rundt varmekabelen eller folien,<br />
under absolutt alle mulige<br />
feilforhold, skal imidlertid være<br />
usagt.<br />
Isolasjon, jording og automatisk<br />
utkopling<br />
Som beskyttelse mot elektriske<br />
støt i forbindelse med<br />
varmegulv i tørre rom, kan<br />
benyttes både klasse I-utførelse<br />
(jording), klasse II-utførelse<br />
(dobbeltisolering) og klasse<br />
III-utførelse (SELV, redusert<br />
spenning). I motsetning til<br />
vanlige forbruksapparater som<br />
leveres med beskyttelsen som<br />
en del av produktet, så er dette<br />
ofte ikke tilfelle for varmekabler,<br />
varmefolie og gulvfølere til<br />
termostater. Selve gulvet skal<br />
ofte representere både elektrisk<br />
isolasjon og mekanisk beskyttelse<br />
for varmegulvproduktet,<br />
samt ofte ha innlagt jordbeskyttelse<br />
i form av jordet netting.<br />
På bad og tilsvarende våte<br />
rom er det avvikende krav. Der<br />
tillates kun jordet utførelse med<br />
automatisk utkopling av strøm-<br />
24 • <strong>Elektro</strong> 2-3/<strong>2003</strong>
tilførselen eller SELV-utførelse,<br />
se pkt. 701.55.05. Dobbeltisolering<br />
er altså ikke tillatt anvendt<br />
som beskyttelse, hverken for<br />
varmekabler, varmefolie eller<br />
gulvfølere for termostater. Se<br />
forøvrig også pkt. 410.3.4.3 (jording<br />
og automatisk utkopling),<br />
pkt. 410.3.4.4 (dobbeltisolering)<br />
og pkt. 410.3.4.8 (SELV).<br />
Merk forøvrig at jording<br />
kombinert med automatisk<br />
utkopling av strømtilførselen<br />
v.h.a. vanlige sikringer ikke<br />
tillates for varmegulv, se pkt.<br />
753.413.1. Dette skyldes vel<br />
at varmeelementer har en viss<br />
resistans, slik at ved isolasjonssvikt<br />
så vil man ikke oppnå<br />
kortslutningsstrømmer som får<br />
sikringen til å løse ut. Istedet<br />
kreves jordfeilvern som løser ut<br />
ved maks. 30mA. Legg merke<br />
til at kravet om jordfeilvern også<br />
gjelder når man installerer varmeanlegget<br />
i klasse II-utførelse<br />
(pkt. 753.413.2 og 802.6.1).<br />
Nedstøpte varmekabler<br />
For varmekabler må isolasjonen<br />
sees i sammenhengen med de<br />
mekaniske påkjenningene som<br />
kabelen vil bli utsatt for. Ved<br />
nedstøping kan kabelen lett<br />
bli utsatt for mekaniske krefter<br />
på grunn av setninger i støpen<br />
og oppsprekking. Dette gjør<br />
at kabelen må ha isolasjon og<br />
eventuelt armering som er i<br />
stand til å motstå disse mekaniske<br />
påkjenningene. Det skal<br />
derfor kun benyttes kabler laget<br />
for nedstøping i slike tilfeller.<br />
NEK-IEC60800 deler varmekabler<br />
inn i tre styrkeklasser. Man<br />
bør følge produsentenes anvisninger<br />
med hensyn til hvilken<br />
styrkeklasse som skal anvendes<br />
ved forskjellige måter å legge<br />
kabelen på. Dette gjelder bl.a.<br />
om man fester kabelen direkte<br />
til armeringsjern eller legger<br />
kabelen med bare støp over og<br />
under o.l.<br />
Varmekabler med spenning<br />
230V for direkte nedstøping<br />
leveres i to utførelser:<br />
• Klasse 1 utførelse, dvs.<br />
kabel med grunnisolasjon<br />
og jordet skjerm eller<br />
armering.<br />
• Klasse 0 utførelse, dvs.<br />
kabel med grunnisolasjon<br />
uten jordet skjerm eller<br />
armering.<br />
Dersom kabelen har skjerm<br />
eller armering skal denne<br />
jordes. Dersom det anvendes<br />
kabler uten skjerm eller<br />
armering, kan man legge netting<br />
over kabelen som jordes, se pkt.<br />
753.413.1.6 og 701.55.05. I<br />
Norge benyttes stort sett alltid<br />
kabler med jordet skjerm eller<br />
armering.<br />
Som alternativ til jording<br />
kan man bruke kabler som<br />
forsynes med SELV.<br />
Varmekabler og varmefolie<br />
som ikke er nedstøpt<br />
I tørre rom kan man benytte<br />
løsninger med jording, dobbeltisolering<br />
og SELV. På bad<br />
kan man imidlertid ikke bruke<br />
dobbeltisolert utførelse, som<br />
nevnt ovenfor.<br />
Når man skal anvende dobbeltisolering<br />
som prinsipp, vær<br />
da klar over at selve varmekabelen<br />
eller varmefolien bare har<br />
grunnisolasjon, slik at eventuell<br />
tilleggsisolasjon må inngå som<br />
en del av gulvkonstruksjonen.<br />
Dette blir dermed i utgangspunktet<br />
elektroinstallatørens<br />
ansvar.<br />
En jordbeskyttelse kan være<br />
i form av en jordet skjerm eller<br />
armering rundt en kabel, eller<br />
i form av at det legges jordet<br />
netting over varmekablene eller<br />
varmefolien.<br />
Gulvfølere til termostater<br />
Gulvfølere til termostater er<br />
for de aller fleste produktene<br />
på markedet tilkoplet nettet,<br />
og skal da betraktes som 230V<br />
sterksstrømsledere. Det er<br />
derfor ingen prinsipiell forskjell<br />
på nedlegging av disse i et gulv,<br />
og nedlegging av varmekabler.<br />
Man kan derfor følge de samme<br />
reglene som gjelder for vanlige<br />
230V varmekabler.<br />
Direkte nedstøpte gulvfølere<br />
Skal 230V følere direkte nedstøpes,<br />
bør føleren, etter min<br />
mening, ha samme mekaniske<br />
styrke som varmekabler for<br />
nedstøping, og være testet<br />
i.h.t. styrkekravene i NEK-<br />
IEC-60800 eller en tilsvarende<br />
norm. Man kan ikke uten<br />
videre gå ut ifra at de følerne<br />
som leveres med termostaten<br />
tilfredsstiller dette kravet. Termostatprodusenten<br />
skal kunne<br />
opplyse om de leverer følere<br />
som er tilfredsstillende for dette<br />
formålet.<br />
Merk at kravet om jording<br />
gjelder her på samme måte som<br />
for varmekabler. I tørre rom er<br />
det i prinsippet ikke noe forbud<br />
mot å anvende dobbeltisolert<br />
utførelse. Men på grunn av de<br />
mekaniske påkjenningene en<br />
kabel kan bli utsatt for under<br />
støping, mener jeg det er tvilsomt<br />
å begynne å eksperimentere<br />
med dobbeltisolering som<br />
prinsipp her. Man bør derfor<br />
legge jordet netting over føleren<br />
i slike tilfeller. For baderom<br />
så skal forøvrig jording alltid<br />
anvendes uansett, som nevnt<br />
ovenfor.<br />
Gulvfølere i installasjonsrør<br />
Den mest vanlige forlegningsmåten<br />
for gulvfølere er å legge<br />
den i et K-rør eller annet<br />
plastrør. Dersom røret blir støpt<br />
ned så gir dette en mekanisk<br />
beskyttelse av føleren.<br />
I tørre rom er det ikke noe<br />
krav om jording av en slik 230V<br />
føler. For baderom derimot skal<br />
alltid jordet utførelse anvendes,<br />
se ovenfor. Jordingen kan da<br />
utføres i form av at det legges<br />
jordet netting over røret. Husk<br />
forøvrig at man da ikke kan<br />
stikke enden på K-røret opp<br />
over nettingen slik våtromsnormen<br />
anviser, da dette fjerner<br />
jordbeskyttelsen.<br />
En alternativ løsning for<br />
gulvfølere<br />
Trontek leverer en ny type produkt:<br />
en termostat med gulvføler<br />
som ikke er farlig spenningsførende.<br />
Selve føleren er her<br />
isolert fra elnettet inne i selve<br />
termostatenheten. Dette betyr at<br />
føleren blir en ren svakstrømsføler<br />
som ikke krever hverken<br />
jording eller tilleggsisolasjon.<br />
Selve røret rundt føleren<br />
skal dermed bare gi mekanisk<br />
beskyttelse for å hindre funksjonssvikt.<br />
På bad slipper man<br />
å legge jordet netting over røret,<br />
noe som er en stor fordel, særlig<br />
i lavtbyggende gulv.<br />
En annen fordel i forhold<br />
til enkelte av konkurrentene,<br />
er at føleren kan legges direkte<br />
i metallrør. Dette kan være en<br />
fordel når man legger føleren<br />
direkte under myke belegg<br />
e.l. Andre produsenter krever<br />
ofte at det skal legges et tykt<br />
lag med plastisolasjon rundt<br />
føleren for at EMC-kravene skal<br />
tilfredsstilles.<br />
Avvik fra NEK400<br />
Enkelte produsenter hevder at<br />
de har fått aksept fra Direktoratet<br />
for brann- og elsikkerhet<br />
og/eller NEMKO for at kravet<br />
om jording på bad kan fravikes<br />
for de produktene de leverer. La<br />
oss derfor se på problematikken<br />
rundt dette.<br />
FEL åpner for at man kan<br />
avvike fra NEK400, se §10.<br />
Man er da pålagt å dokumentere<br />
at et tilsvarende sikkerhetsnivå<br />
blir oppnådd. Dette innebærer<br />
at det skal foreligge skriftlig<br />
dokumentasjon som viser dette.<br />
Det vil også, tror jeg, være<br />
en fordel at denne skriftlige<br />
dokumentasjonen er vurdert av<br />
Direktoratet for brann- og elsikkerhet<br />
eller Norsk elektroteknisk<br />
komite (NEK), og akseptert<br />
som tilfredsstillende. Men dette<br />
er det, i og for seg, ikke noe<br />
krav om.<br />
Et vanlig NEMKO-sertifikat<br />
er ikke noen slik dokumentasjon.<br />
Et slikt sertifikat bekrefter<br />
bare at produktet er i samsvar<br />
med produktnormen som gjelder<br />
for produktet, og at man dermed<br />
kan installere produktet i<br />
henhold til installasjonsnormen.<br />
Det gir altså ingen bekreftelse<br />
på at man har lov til å avvike fra<br />
installasjonsnormen.<br />
NEMKO har per idag ikke<br />
gått ut med noen anbefalinger<br />
om at man kan avvike fra<br />
NEK400 når det gjelder krav<br />
om jordet utførelse, eventuelt<br />
SELV-utførelse, i badegulv. Det<br />
blir derfor svært misvisende<br />
25
dersom produsenter henviser til<br />
NEMKO for å begrunne dette.<br />
NEMKO har heller ingen spesiell<br />
myndighet til å godkjenne<br />
avvik i forhold til NEK400.<br />
En elektroinstallasjonsbedrift<br />
kan bli pålagt å framlegge<br />
dokumentasjon ovenfor elsikkerhetsmyndighetene,<br />
for at<br />
løsningene man velger gir et<br />
tilsvarende sikkerhetsnivå som<br />
løsningene i NEK400, dersom<br />
man da velger å avvike fra<br />
NEK400. En god ide for internkontrollsystemet<br />
i elektroinstallasjonsbedriften<br />
kan derfor<br />
være, at man oppretter en egen<br />
mappe der man lagrer teknisk<br />
dokumentasjon fra produsenter<br />
som dokumenterer at man kan<br />
avvike fra NEK400, slik §10<br />
i FEL åpner for. Dersom man<br />
da får besøk fra myndighetene,<br />
kan man enkelt bla opp i denne<br />
mappen for å vise at man har<br />
den forskriftsmessige dokumentasjon.<br />
Legg forøvrig merke til at<br />
FEL krever at sikkerhetsnivået<br />
skal være tilsvarende det i<br />
normen. Det er altså ikke nok at<br />
man kan hevde at sikkerhetsnivået<br />
er tilfredsstillende.<br />
Myndighetene og NEK sin rolle<br />
i forbindelse med avvik fra<br />
NEK400<br />
Industribedrifter er avhengige<br />
av forutsigbare forhold når det<br />
gjelder krav til de produktene<br />
de leverer. Installasjonsnormer<br />
som blir oppdatert og endret<br />
gjennom nasjonale og internasjonale<br />
komiteer representerer<br />
en form for kontinuitet som gir<br />
forutsigbarhet for industribedrifter<br />
i elektrobransjen. Når<br />
det er sagt, vil situasjoner lett<br />
kunne oppstå, som gir behov<br />
for å stille avvikende krav til<br />
anlegg i forhold til det som er<br />
gitt i installasjonsnormen. At<br />
myndighetene (Direktoratet for<br />
brann- og elsikkerhet) og/eller<br />
NEK i slike tilfeller kan godkjenne<br />
avvikende løsninger, er<br />
i og for seg greit nok. Myndighetene<br />
og NEK bør imidlertid<br />
bestrebe seg for å gjøre dette på<br />
en ryddig måte. Jeg vil foreslå<br />
følgende praksis for å unngå at<br />
uklarheter oppstår:<br />
• Avvikene bør publiseres<br />
på internett slik at elektroinstallatører<br />
raskt kan<br />
sjekke at godkjenning av<br />
avvik er gitt. Det bør klart<br />
framgå hvilke produkter<br />
avviket gjelder for.<br />
• Man bør bestrebe seg på<br />
at avvik som er ment å<br />
skulle være varige, blir<br />
tatt inn i senere revisjoner<br />
av NEK400.<br />
• Den tekniske begrunnelsen<br />
for avviket bør foreligge i<br />
skriftlig form og være<br />
tilgjengelig for konkurrerende<br />
produsenter. Begrunnelsen<br />
bør være så detaljert<br />
at man kan se hvilke<br />
tekniske krav som stilles til<br />
produktene og installasjonen.<br />
En begrunnelse<br />
for å akseptere den avvikende<br />
installasjonsmåten<br />
bør også foreligge.<br />
Åpenhet rundt disse<br />
spørsmålene er viktig for å få<br />
forutsigbarhet og for å unngå<br />
uheldig konkurransevridning<br />
mellom forskjellige produsenter.<br />
I tillegg reduserer det muligheten<br />
for at mindre seriøse<br />
leverandører kan servere løse<br />
påstander om godkjenning fra<br />
myndighetene eller NEK, uten<br />
at dette har rot i virkeligheten.<br />
Fjerning av bestemmelser<br />
angående varmegulv<br />
I siste utgave av NEK400 har<br />
man nå altså tatt bort det meste<br />
av bestemmelsene som angår<br />
den bygningsmessige utførelsen<br />
av varmegulv. Det synes dermed<br />
som man nå fjerner vesentlige<br />
deler av NEK400 før man har<br />
alternative normer som kan<br />
erstatte det som tas bort. Dette<br />
pålegger formelt sett elektroinstallatørene<br />
et ansvar som, etter<br />
mitt skjønn, de fleste ikke er<br />
beredt til å ta.<br />
For å ta et eksempel: å<br />
erstatte praktiske regler om<br />
maks. flateeffekt i gulv med å<br />
sette en temperaturgrense, er<br />
ikke noe godt alternativ, all<br />
den stund selv høyt kvalifiserte<br />
fagfolk innen byggfaget vil ha<br />
problemer med å beregne hva<br />
temperaturen i et gulv maksimalt<br />
vil bli under forskjellige<br />
driftsforhold. Slike bestemmelser<br />
vil lett bli sovende regler<br />
som er der, men som ingen bryr<br />
seg om. Når selv kontrollørene<br />
ikke vil være i stand til å si hva<br />
som er i overenstemmelse med<br />
normen, så vil det neppe bli<br />
grepet inn ovenfor de som bryter<br />
reglene. Dermed kan det bli fritt<br />
fram for å gjøre som man vil,<br />
med uryddige konkurranseforhold<br />
og farlige elektriske anlegg<br />
som konsekvens.<br />
Uklare forhold for elektroinstallatørene<br />
Det er blant installatører og<br />
montører mye uklarhet rundt<br />
hva som er forskriftsmessige<br />
løsninger når det gjelder gulvvarme.<br />
Holdningen er ofte den,<br />
at så lenge det lokale eltilsynet<br />
aksepterer løsningene, så er alt<br />
iorden. Det er derfor viktig at<br />
det lokale eltilsynet praktiserer<br />
regelverket korrekt, slik at<br />
man ikke får den situasjonen at<br />
installasjonsnormen sier en ting,<br />
mens bransjen i praksis gjør noe<br />
helt annet. En installasjonsnorm<br />
har liten verdi dersom den ikke<br />
representerer det som i praksis<br />
blir utførelsen på anleggene!<br />
I denne sammenhengen er<br />
det også viktig at produktleverandørene<br />
opptrer profesjonelt,<br />
og gir korrekt informasjon<br />
til sine kunder. I dette ligger<br />
også at de klargjør hva de går<br />
god for og garanterer, og hva<br />
som representerer deres egne<br />
uforpliktende fortolkninger av<br />
installasjonsnormen. Mange<br />
slags løsninger selges og tas i<br />
bruk i markedet idag. Man får<br />
inntrykk av at mange installasjonsløsninger<br />
i liten grad er<br />
vurdert opp mot normene, og<br />
at en god del installasjoner er i<br />
strid med regelverket.<br />
Mange installasjonsbedrifter<br />
har imidlertid begynt å bli klar<br />
over problemet, og har innskjerpet<br />
sin praksis betydelig i<br />
løpet av det siste året. Jeg tror<br />
de fleste elektroinstallasjonsbedrifter<br />
gjør klokt i å se på sine<br />
løsninger på varmegulvområdet<br />
med kritiske øyne, med tanke på<br />
å unngå ubehagelige overaskelser<br />
i framtiden.<br />
Til slutt<br />
Jeg vil avslutningsvis takke<br />
ansatte i Direktoratet for brannog<br />
elsikkerhet, NEMKO og<br />
medlemmer av NEK-komiteer<br />
for gjennomlesing, nyttige tips<br />
og faglige råd i forbindelse med<br />
denne artikkelen.<br />
26 • <strong>Elektro</strong> 2-3/<strong>2003</strong>
Ingeniør/sivilingeniører<br />
ELEKTRO/AUTOMATISERING<br />
IPSAS as er et uavhengig konsulentselskap, etablert i<br />
1987, som utfører konsulenttjenester innen elektro- og<br />
automatiseringsfagene. Våre tjenester er rettet mot<br />
kraftgenerering og distribusjon innen større industriog<br />
offshoreprosjekter, og vi dekker hele spekteret fra<br />
konseptstudier, forespørsel, tilbud, kontrakt, konstruksjon og<br />
gjennomføring til idriftsettelse. Vi er 6 ansatte og holder til i nye<br />
kontorlokaler på Helsfyr i Oslo.<br />
Som følge av økende oppdragsmengde søker vi ingeniør/<br />
siv.ingeniører innen fagområdene:<br />
<strong>Elektro</strong><br />
Erfaring med prosjektering, oppfølging og idriftsettelse av lav- og<br />
høyspenningsanlegg, fortrinnsvis innen industrianlegg, kraftoverføring<br />
eller kraftgenerering.<br />
Kontrollanlegg/automatisering<br />
Erfaring med prosjektering, oppfølging og idriftsettelse av<br />
datamaskinbaserte kontrollanlegg, styre-/reguleringssystemer og<br />
feltinstrumentering.<br />
Ansvarsområde:<br />
• inngå i tverrfaglige tekniske team for gjennomføring av større<br />
prosjekter<br />
• selvstendig gjennomføring av prosjekter ved selskapets<br />
hovedkontor<br />
Kompetansekrav:<br />
• utdanning på høyskolenivå<br />
• minimum 5 års relevant erfaring med varierende og god teknisk<br />
bredde innen prosjektgjennomføring<br />
• fortrolig med moderne elektroniske hjelpemidler/dataverktøy<br />
• beherske norsk og engelsk, skriftlig og muntlig<br />
• innstilt på å yte sitt beste for alle arbeidsoppgaver som blir tildelt<br />
• utadvendt, godt humør, serviceinnstilt, selvstendig, initiativrik,<br />
kreativ, systematisk, gode samarbeidsevner<br />
• alder, 30-40 år<br />
Vi tilbyr:<br />
• godt sosialt og faglig miljø<br />
• meget varierende og utfordrende arbeidsoppgaver<br />
• konkurransedyktig lønn og andre vilkår<br />
• muligheter for medeier i selskapet<br />
Nærmere opplysninger om stillingene kan fås ved henvendelse til<br />
daglig leder Bjørn Skjevdal, telefon 22 72 27 74<br />
Søknad med CV sendes i brev til:<br />
IPSAS as, Grenseveien 107, 0663 OSLO<br />
eller som E-post til ipsasaf8@online.no innen 01.07.<strong>2003</strong><br />
27
Eksisterer det gevinster ved bruk av o<br />
verktøy i kortsiktig produksjonsplanle<br />
Analyser av den kortsiktige produksjonsplanlegging<br />
i Statkraft viser at det eksisterer potensial for<br />
å redusere produksjonskostnadene for neste<br />
døgn. Ved å bruke optimaliseringsverktøy<br />
kan man oppnå tettere sammenheng mellom<br />
planleggingshorisontene, og produksjon på en bedre<br />
totalvirkningsgrad for hele produksjonssystemet.<br />
Stein Danielsen, Statkraft SF<br />
En planleggingsprosess for en<br />
vannkraftprodusent er en kompleks<br />
oppgave. Målet vil være<br />
å maksimere forventet profitt<br />
over planleggingsperioden ut<br />
fra en forventning om fremtidig<br />
ressurstilgang og markedspris.<br />
En oppdeling av prosessen har<br />
vist seg å være nødvendig, og<br />
problemet deles typisk inn i<br />
lang-, mellomlang-, og kortsiktig<br />
planleggingshorisont. Dette<br />
er ulike stadier som alle er<br />
koblet sammen. I denne artikkelen<br />
fokuseres det på den<br />
kortsiktige planleggingen hvor<br />
man planlegger produksjonen<br />
detaljert for neste døgn.<br />
Den kompleksiteten som<br />
den kortsiktige optimaliseringen<br />
representerer, gjør at<br />
man antar at det eksisterer<br />
et potensial for å redusere<br />
produksjonskostnadene.<br />
Det er mange faktorer som<br />
er med på å påvirke den<br />
totale virkningsgraden for<br />
produksjonssystemet, og en<br />
produksjons≠fordeling som<br />
gir marginale forbedringer<br />
i virkningsgrad kan gi store<br />
reduksjoner i produksjonskostnad.<br />
Noen av disse faktorene<br />
er generatorvirkningsgrad<br />
avhengig av produksjonsnivå,<br />
og turbinvirkningsgrad avhengig<br />
av både magasinfylling og<br />
tappemengde. Kompleksiteten<br />
i planleggingsproblemet øker<br />
med økende antall stasjoner og<br />
generatorer, hvor man får flere<br />
enheter å fordele produksjonen<br />
optimalt mellom.<br />
Denne artikkelen presenterer<br />
resultater fra analyser gjort<br />
ved bruk av optimaliserings<br />
≠programmet SHOP, utviklet<br />
ved Sintef Energiforskning.<br />
Programmet baserer seg på<br />
optimaliseringsmetoder hvor<br />
diskrete variable kan tas inn i<br />
problemformuleringen. Dette<br />
muliggjør å ta direkte hensyn<br />
til startkostnader av aggregater.<br />
Produksjonskostnad<br />
beregnes ut fra forbrukt vannmengde<br />
multiplisert med den<br />
tilhørende vannverdi, pluss<br />
startkostnader.<br />
Analyser<br />
Analysene er gjort med tanke<br />
på å simulere planleggingsfasen<br />
for neste døgn. Dermed<br />
er analysene foretatt etter<br />
spot-anmelding, når produsenten<br />
har fått vite sitt tilslag<br />
i markedet. Produksjonsvolum<br />
vil da være gitt for hver time<br />
neste døgn. I fasen etter spot<br />
vil problemformuleringen<br />
være kostnadsminimering,<br />
tatt hensyn til alle relevante<br />
begrensninger. Det vil si<br />
en optimal fordeling ut fra<br />
vannverdi kombinert med best<br />
mulig virkningsgrad.<br />
Tre av Statkrafts produksjonssystemer<br />
med en samlet<br />
installert effekt på rundt 3300<br />
MW ble brukt i analysene.<br />
Optimaliseringsprogrammet<br />
ble kjørt ut fra forutsetninger<br />
gitt fra historiske uker, og<br />
planene for disse optimaliseringene<br />
ble sammenliknet mot<br />
hva som ble planlagt i Stakraft<br />
for de samme ukene.<br />
Målet var å se om det<br />
eksisterer en økonomisk<br />
gevinst ved bruk av et<br />
optimaliserings≠program,<br />
eventuelt hvor stor denne<br />
gevinsten er, og hvordan den<br />
fordeler seg.<br />
Bruk av vannverdier som<br />
beslutningsvariabel<br />
Resultatene i analysene<br />
baserer seg i stor grad på<br />
vannverdier. Vannverdiene er<br />
en indirekte kostnad for produsenten,<br />
og representerer et<br />
styringssignal fra den langsiktige<br />
produksjonsplanleggingen<br />
om hvordan magasinene skal<br />
disponeres i forhold til hverandre<br />
og spotprisen. På kort sikt<br />
vil vannverdien representere<br />
marginalkostnaden av produksjonen.<br />
Optimaliseringsprogrammet<br />
foretar en kostnadsminimering<br />
hvor kostnaden beregnes som<br />
brukt vann multiplisert med<br />
tilhørende vannverdi. På den<br />
måten oppnår man en kortsiktig<br />
optimalisering direkte ut fra<br />
de premissene som ble lagt i<br />
den langsiktige planleggingen<br />
ved beregning av vannverdiene.<br />
Eventuelle kostnadsgevinster<br />
vil ikke være direkte<br />
gevinster i form av økt inntjening<br />
over året, men derimot en<br />
bedre utnyttelse av vannet.<br />
Krav til systemmodellering<br />
Bruk av optimaliseringsprogram<br />
stiller store krav til<br />
modelleringen av systemene.<br />
Programmet som er brukt er et<br />
deterministisk program, som<br />
matematisk beregner den beste<br />
løsningen ut fra inputverdiene<br />
og modelleringen av syste-<br />
28 • <strong>Elektro</strong> 2-3/<strong>2003</strong>
ptimaliseringsgging<br />
mene. Eventuelle usikkerheter<br />
i inputverdiene blir ikke tatt<br />
hensyn til. Skal optimaliseringsprogrammet<br />
finne den<br />
riktige løsningen, må modelleringen<br />
av systemene være<br />
riktig og nøyaktig. Hvis ikke<br />
oppnår man en optimalisering<br />
ut fra feil premisser, og resultatet<br />
vil ikke bli riktig.<br />
Virkningen av optimaliseringsverktøy<br />
Resultatene av analysene viser<br />
at man oppnår til dels store<br />
reduksjoner i produksjonskostnader<br />
med optimaliseringsprogram<br />
i forhold til uten.<br />
Disse reduksjonene er spesielt<br />
knyttet til to forhold:<br />
• En produksjonsplan som<br />
gir produksjon på optimal<br />
totalvirkningsgrad for<br />
systemene.<br />
• En produksjonsplan<br />
som gir en optimal fordeling<br />
mellom systemene ut<br />
fra vannverdiene.<br />
Optimaliseringsprogrammet<br />
beregner seg frem til den<br />
produksjons≠planen som gir<br />
lavest produksjonskostnad.<br />
På den måten blir det gjort<br />
en avveining mellom vannverdier<br />
og virkningsgrader.<br />
Dette fører til at det ikke<br />
nødvendigvis er å produsere<br />
der vannverdien er lavest som<br />
gir best plan. Spesielt i store<br />
produksjonssystemer med stor<br />
slukeevne vil virkningsgraden<br />
ha stor betydning. Når det<br />
produseres i slike systemer er<br />
vannbruken så stor at en bedre<br />
virkningsgrad kan veie opp for<br />
høyere vannverdi. Ved bruk<br />
av optimaliseringsverktøy har<br />
man mulighet til å ta direkte<br />
hensyn til denne sammenhengen.<br />
Når vannverdiene blir<br />
tatt direkte hensyn til i den<br />
kortsiktige produksjonsplanleggingen,<br />
oppnås det en nær<br />
kobling mellom de ulike stadiene<br />
i planleggingsprosessen.<br />
Man oppnår en mer optimal<br />
disponering over året, forutsatt<br />
at den langsiktige planleggingen<br />
gir et riktig styringssignal.<br />
Dersom den langsiktige planleggingen<br />
treffer godt og man<br />
dermed får gode vannverdier,<br />
åpner dette for at marginene<br />
i disponeringen kan senkes.<br />
Man får dermed en mer optimal<br />
utnyttelse totalt over året.<br />
Ved å ta hensyn til startkostnadene<br />
i optimaliseringen<br />
oppnår man en produksjonsplan<br />
som er optimalt tilpasset<br />
startkostnadene. Dette forholdet<br />
representerer en svært<br />
liten andel av gevinstene.<br />
Startkostnadene totalt er i følge<br />
resultatene under 1,5 % av de<br />
totale produksjonskostnadene.<br />
Det går frem av resultatene at<br />
det er viktig å ta hensyn til at<br />
det eksisterer en kostnad knyttet<br />
til start av aggregater, og<br />
at denne settes reelt. Man får<br />
en kostnadsavveining mellom<br />
enten stopp og start av aggregat<br />
med en startkostnad, eller<br />
å laste ned på ett eller flere<br />
aggregat og dermed oppnå dårligere<br />
virkningsgrad. På denne<br />
måten får man mer realistiske<br />
produksjonsplaner enn dersom<br />
denne faktoren ikke hadde<br />
blitt tatt med i optimaliseringen.<br />
Optimaliseringsprogrammet<br />
har mulighet til å ta direkte<br />
hensyn til alle parametere som<br />
påvirker den totale virkningsgraden,<br />
og kan dermed tyne ut<br />
marginene av produksjonssystemene.<br />
Ved å se på hele produksjonsapparatet<br />
under ett,<br />
har man større spillerom for<br />
å komme frem til en optimal<br />
virkningsgrad gitt at produk<br />
sjons≠forpliktelsene dekkes.<br />
Muligheten til å bruke optimaliseringsverktøy<br />
på en større<br />
del av produksjons≠systemet<br />
under ett fører dermed til at<br />
det oppnås en høyere totalvirkningsgrad,<br />
og en mer optimal<br />
prioritering av vannet mellom<br />
produksjonssystemene.<br />
29
Tema Vern<br />
Forskrifter og nullpunktshandsaming<br />
Den 20.11.01 kom den gang Produkt og –eltilsynet<br />
nå Direktoratet for brann og –elsikkerhet med<br />
ein generell innskjerping av forskriftene for<br />
høyspenningsanlegg opp til og med 22 kV.<br />
Innskjerpinga, eller presiseringa om ein vil, går<br />
særskilt på FEAF-F§ 42.1 andre strek punkt som<br />
m.a. omhandlar innretningar som varsla isolasjonsfeil<br />
og jordslutningar i høgspent anlegget.<br />
Meir konkret går dette på deteksjonsnivået til verna<br />
som skal detektere jord-/isolasjonsfeil ved 1000 Ω<br />
for kabelnett eller 3000 Ω for linje- eller blanda<br />
nett. For sist nemnte bør ein tilstrebe varsling<br />
ved minimum 5000 Ω. Direktoratet viser også til<br />
Internkontrollforskrift §5 der det mellom annan<br />
kjem fram at verksemda skal ” kartlegge farer og<br />
problemer og på den bakgrunn vurdere risiko, samt<br />
utarbeide tilhørande planar og tiltak for å redusere<br />
risikoforhold”<br />
Av Senioringeniør Arvid Storheim Netteknikk, BKK Nett AS<br />
Med denne innskjerpinga har<br />
DBE konkretisert kva nivå<br />
varsling av isolasjonsfeil og<br />
jordslutningar skal skje ved.<br />
Ein vil med dette prøva å sette<br />
litt lys på forskriften for jordfeil<br />
samt nemne opp alternative<br />
tiltak for betring av nullpunktshandsaminga<br />
i det høgspente<br />
fordelingsnettet<br />
Forskrifter for jordfeil<br />
Dersom ein blar litt i forskriftene<br />
for høgspenningsnettet,<br />
den røde bok, ser ein at det<br />
generelt er tre forskrifter med<br />
bilag og rettleiing som omhandlar<br />
jord-/isolasjonfeil. Så la oss<br />
sjå litt nærare på desse forskriftene<br />
og sjå om ein kan trekkje<br />
nokre konklusjonar ut av dei.<br />
Me starter med FEA-F<br />
§42.1 som omhandlar ” Beskyttelse<br />
ved feil. Isolasjonstilstand.<br />
Alarm. Kortsluttningssikkerhet.<br />
I delkapittel 1” Beskyttelse ved<br />
feil ” står det at ” Alle anlegg<br />
skal ha:<br />
• Faste innretninger som<br />
anleggets isolasjonstilstand<br />
til enhver tid kan kontrolleres<br />
med.<br />
• Innretninger som varsler<br />
isolasjonsfeil og jordslutninger<br />
i anlegget.<br />
• Utrustning for hurtig automatisk<br />
utkopling ved<br />
to-polet jordslutning ”<br />
Denne paragrafen set ein<br />
generell standart på kva som er<br />
naudsynt av utstyr og virkemåte<br />
til vern ved jordfeil. Paragrafen<br />
gjer oss i lag med ” innskjerpinga<br />
” i brev av 201101 eit<br />
konkret deteksjonsnivå.<br />
Vidare har me FEA-F §98<br />
Høyspenningsanlegg der del<br />
pkt. 1 omhandlar:<br />
.1 Generelt<br />
“ I isolerte nett som inneholder<br />
luftledning, må jordslutningsstrømmen<br />
ved enpolet jordslutning,<br />
vanligvis ikke medføre<br />
høyere berøringsspenning enn<br />
125V på beferdet sted og 250 V<br />
på mindre beferdet sted. ( Bilag<br />
3) ”<br />
Veiledning:<br />
”Med hurtig utkopling menes<br />
vanligvis utkopling innen 0,5s,<br />
men lengre utkoplingstid kan<br />
aksepteres etter vurdering av<br />
berøringsspenning og faremomenter<br />
i hvert enkelt tilfelle.“<br />
Når ein les denne paragrafen<br />
er det ord og uttrykk som<br />
kan vere interessante å tolka.<br />
La oss sjå litt nærare på dette.<br />
Mellom anna har ein uttrykk<br />
som ” jordslutningsstrømmen<br />
ved enpolet jordslutning,<br />
vanligvis ikke medføre høyere<br />
berøringsspenning enn …<br />
I kva situasjonar ved jord-<br />
/isolasjonafeil kan ein godta<br />
ei høgare berøringsspenning<br />
enn 125 V eller 250 V Kan<br />
det til dømes være ekstraordinære<br />
koplingar i nettet der ein<br />
har større galvanisk eining en<br />
vanleg og som då kan tolkast<br />
som vanlegvis ikkje er normal<br />
drift<br />
Eller kan det vere situasjonar<br />
kring jordingsanlegget i nettet<br />
som er unormale og som vanlegvis<br />
ikkje oppstår <br />
Kor lang tid kan ein drive eit<br />
nett før det går frå å vere vanlegvis<br />
ikkje til vere vanleg vis<br />
Nemnte spenningsgrenser<br />
er sett opp for å trygge mellom<br />
anna menneskeleg ferdsel under<br />
og kring anlegga våre. Difor bør<br />
desse spenningsgrensene vere<br />
absolutte. Ei greiare tolking av<br />
dette er at 125 V og 250 V er<br />
ei absolutt grense for berøringsspenning<br />
uansett kva som<br />
vanligvis oppstår og ikkje. Når<br />
ein finn den forventa berøringsspenninga<br />
i nettet så teke ein<br />
med det verste tilfellet slik at<br />
ein er sikker på at dei ulike<br />
netta er forventa å uansett vere<br />
innan for gjevne spenningsgrenser.<br />
Klarer ein ikkje dette<br />
30 • <strong>Elektro</strong> 2-3/<strong>2003</strong>
i det høgspente fordelingsnettet.<br />
en skrittspenning på 500V anses<br />
for rimelige verdier. “<br />
Dersom ein ser vekk frå<br />
runde formuleringer som<br />
vanligvis, unødig fare, mindre<br />
beferdede- og beferdede steder,<br />
faremomenter mm. Og heller ser<br />
på samtlege paragrafer under<br />
eitt inkludert innskjerpinga frå<br />
DBE vil ein komme fram til<br />
følgjande utkoplingskriterie ved<br />
jordfeil:<br />
så må ein iverksette tiltak som<br />
til dømes restriksjonar på drift<br />
eller ein må iverksette investeringar.<br />
Vert dette for harde krav<br />
bør krava endrast, men uansett<br />
bør spenningskrava vere ein<br />
bestemt verdi uavhengig av kva<br />
som er vanleg og ikkje.<br />
I veiledninga til denne<br />
paragrafen står det mellom anna<br />
at ”… lengre utkoplingstid kan<br />
aksepteres etter vurdering av<br />
berøringsspenning og faremomenter<br />
i hvert enkelt tilfelle ”<br />
Med lengre utkoplingstid<br />
meiner ein her tid lengre enn<br />
0,5 sekund. Ein kan difor ha<br />
lengre utkoplinstid enn 0,5<br />
sekunder dersom ein foretek<br />
ei vurdering av berøringsspenning<br />
og faremomenter ved kvar<br />
einskilt jordingsfeil.<br />
Vurderer ein då faremomenter<br />
eller berøringsspenning til å<br />
vere for stor/farleg skal ein ha<br />
utkopling ved jordfeil innan 0,5<br />
sekund. Desse vurderingane må<br />
sjølvsagt vere gjort på førehand<br />
for ingen driftspersonar kan<br />
vurdere og reagere innan 0,5<br />
sekund. Difor er det viktig å<br />
kartleggje forventa berøringsspenning<br />
og faremomenter i<br />
heile nettet og stille verna inn<br />
etter dette før feil oppstår.<br />
I FEA-F §104 som handlar<br />
om Jordingsanleggets godhet<br />
(overgangsresistans - høyspenningsanlegg)<br />
står det:<br />
” Jordingen skal være utført slik<br />
at spenningen mot jord blir så<br />
lav som mulig og ved enpolet<br />
jordslutning ikke overskrider<br />
125V. På mindre beferdede<br />
steder tillates 250V.<br />
Hvor disse spenningsgrensene<br />
ikke kan overholdes,<br />
må anlegget ha utrustning for<br />
hurtig og automatisk utkopling<br />
av vedkommende anleggsdel.<br />
Den automatiske utkopling skal<br />
foregå så hurtig at jordslutningen<br />
ikke medfører unødig fare (<br />
bilag 3).<br />
Og i bilag 3 står det:<br />
1.2 Berørings og skrittspenningens<br />
størrelse.<br />
“ Som veiledning med hensyn til<br />
hva som kan anses for rimelige<br />
verdier, settes 125 V i de tilfeller<br />
hvor jordsluttningsstrømmen ikke<br />
utkoples automatisk eller hvor<br />
utkoplingstiden ved automatisk<br />
utkopling overstiger 0,5 sekunder,<br />
men på mindre beferdede<br />
steder kan denne verdien økes til<br />
250V.<br />
I de tilfelles hvor jordsluttningsstrømmen<br />
utkoples automatisk<br />
etter høyst 0,5 sekunder, kan en<br />
berøringsspenning på 250V og<br />
Linje -/blandanett :<br />
Hurtig autom. utkopling eller<br />
varsel ved 3000 Ω, tilstreb<br />
varsel ved 5000 Ω.<br />
Kabel nett:<br />
Hurtig autom. utkopling eller<br />
varsel ved 1000 Ω,<br />
Dersom Ub ≤ 125 V eller<br />
Ub ≤ 250 V medfører dette:<br />
Jordfeilvarsel og utkopling via<br />
driftssentral er akseptert.<br />
Dersom Ub ≥ 125V eller Ub<br />
≥ 250 V så skal utkoplingstida t<br />
≤ 0,5 sekund bare når Ub ≤ 250<br />
V og skrittspenninga Us ≤ 500<br />
V.<br />
Der Ub er berøringsspenninga-<br />
og Us er skrittspenninga<br />
ved jordfeil.<br />
Det er med andre ord ikkje<br />
akseptert høgare berøringsspenning<br />
i det høgspente fordelingsnettet<br />
enn 250V uansett kor<br />
kort utkoplingstid ein har.<br />
Opp i alt dette strever ein<br />
med å finne berøringsspenninga<br />
som då skal vere rettningsgjevande<br />
for utkoplingstida ved<br />
jordfeil. Berøringsspenninga<br />
eller rettare sagt forventa berøringsspenning<br />
ved jordfeil er<br />
ikkje lett å beregne seg fram til.<br />
Å multiplisere beregna kapasitiv<br />
jordfeilstraum med målt<br />
resulterande jordingsmotstand<br />
er ikkje alltid rett, men det kan<br />
gje ein viss peikepinn på kva<br />
nivå spenninga ligg på.<br />
I dag har dei fleste energiverka<br />
jordplatemålingar.<br />
Målingane vert gjort etter ulike<br />
metodar og med personar med<br />
svært så ulik kompetanse. <strong>Of</strong>te<br />
er desse målingane den einaste<br />
indikasjonen e-verka har på<br />
storleiken til overgangsmotstan-<br />
31
Tema Vern<br />
Mast nr.:<br />
Ledn mots.<br />
Jordpl v/mast<br />
Resulterande<br />
Resulterande Gjennomgåande jord<br />
Resulterande Gjennomgåande + mastejord<br />
Figur 1a. Figur for definisjon av forventa overgangsmotstand<br />
32 • <strong>Elektro</strong> 2-3/<strong>2003</strong><br />
1 2 3 4<br />
1 0,5 0,8<br />
40 10 20 15<br />
41 8 8,5 2,9<br />
Forenklet beregningsmodell for gjennomsnitlig resulterende overgangsmotstand til jord (en streng, volumveid<br />
jordlinemotstand og jevnt fordelt på avstand)<br />
Gjennomsnittlig avstand mellom mpkt. 713 m Høyeste resulterende overgangsmotstand 3,29 ohm<br />
Sum linjelengder 186,8 km Gjennomsnittlig resulterende overgangsmotstand 1,06 ohm<br />
Volumveid jordlinemotstand 1,596 ohm/km Laveste resulterende overgangsmotstand 0,24 ohm<br />
Snitt ledn.motstand pkt. til pkt. 1,138 ohm/km Sum 278,3 263<br />
Jordplate Jordplate Ledn.mot Resulterende Resulterende Resulterende<br />
Målepkt.(navn) (ohm) (ohm) st.<br />
inn<br />
ut<br />
inn/ut Resulterende Antall m.pkt.<br />
6001 1,5 1,5 1,3 1,3 1,3 1<br />
1,14 2,6 8,0<br />
6002 500 500 2,6 6,9 1,9 1,9 1<br />
1,14 3,8 7,0<br />
6003 31 31 3,4 5,8 2,5 2,3 1<br />
1,14 4,5 7,2<br />
6004 18 18 3,6 6,0 3,0 2,6 1<br />
1,14 4,7 9,0<br />
6005 270 270 4,7 7,9 3,0 3,0 1<br />
1,14 5,8 8,1<br />
Figur 1b. Skjema for definisjon av forventa overgangsmotstand<br />
I L1<br />
I L2<br />
I L1 + I L2<br />
I L1 + I L2<br />
ELEKTROBRANSJENS EGNE FAGKURS<br />
Nyhet!<br />
Videokonferanse<br />
Tlf. 61 11 64 17<br />
Telefon: 61 11 12 29 – Telefaks: 61 11 12 11<br />
E-post: firmapost@elektroskolen.no<br />
2,2<br />
2,0<br />
2,1<br />
L1<br />
L2<br />
L3<br />
Nyhet!<br />
Nettbasert<br />
undervisning<br />
Se vår fullstendige kursoversikt på<br />
www.elektroskolen.no<br />
den i det høgspente nettet og<br />
vert difor nytta. Netteknikk sin<br />
erfaring er at det er svært ulik<br />
kvalitet på det måle arbeidet<br />
som er utført. Målingane på<br />
dei ulike jordplatepunkta i<br />
nettet kan vere mangelfulle<br />
og unøyaktig utført. Måling av<br />
jordplatemotstand i lag med<br />
kunnskap om gjennomgåande<br />
jord kan nyttast til bruk i ein<br />
enkel modell som finn den<br />
forventa berøringsspenninga i<br />
målepunktet. Modellen er vist i<br />
figur 1 under.<br />
Figur 1b viser tallmaterialet<br />
som ligg til grunn for utrekning<br />
av forventa overgangsmotstand.<br />
Talla med blå bakgrunn er tall<br />
som vert lagt inn i modellen<br />
medan forventa overgangsmotstand<br />
er vist med gul bakgrunn.<br />
Med raud skrift viser ein resulterande-<br />
og gjennomsnittleg<br />
forventa overgangsmotstand mot<br />
jord ved jordfeil. I modellen må<br />
ein ta ei rekke føresetnader for<br />
at beregningane skal verte gode<br />
nok. Ein har vurdert beregningane<br />
i modellen opp mot faktiske<br />
måleresultat og funne at<br />
modellen gjer oss ein god verdi.<br />
Ein må likevel rekne med å<br />
tilpasse modellen etter kva nett<br />
ein ønskjer å finne jordingsmotstanden<br />
i .<br />
Multiplisert med beregna<br />
jordfeilstraum vil ein få eit<br />
resultat som viser ein forventa<br />
berøringsspenning.<br />
Som nemnt er den berørigsspenninga<br />
ein får ved å multiplisere<br />
jordfeilstraum med forventa<br />
overgangsmotstand ikkje alltid<br />
heilt eksakt. CENELEC skisserer<br />
to metoder for måling<br />
av berøringsspenning der den<br />
eine er eit normforslag. Meir<br />
om dette kan ein finna i ”<br />
EUROPEAN STANDARD (<br />
CENELEC ) pr EN 50341-1,<br />
normforslag av April 2000. ”<br />
Dersom ein finn ut at<br />
forventa berøringsspenning er<br />
innanfor gjevne grenser kan<br />
ein finstille jordfeilverna for<br />
varsling og deteksjon av jord-<br />
/isolasjonsfeil. Ein måte dette<br />
kan gjerast på er å sette den<br />
tidsforsinka jordfeilfunksjonen<br />
til varsel ved 5000 Ω medan<br />
momentanleddet vert innstilt<br />
tidselektivt eventuelt momentant<br />
for utkopling ved 3000 Ω.<br />
Dette vil kunne gje drifta ved<br />
e-verket melding om gryande<br />
isolasjonssvikt i linjenettet ved<br />
5000 Ω.<br />
Alternative tiltak<br />
Dersom ein ved gjennomrekning<br />
finn at deteksjonsnivået eller<br />
forventa berøringsspennning<br />
ikkje er innunder forskriftene,<br />
som nemnt over, kan ein iverksette<br />
ei rekke tiltak som forbetrer<br />
dette. Tiltaka strekkjer seg<br />
frå det billigaste, som berre går<br />
på å stille om eit rele, til relativt<br />
store invisteringar i stasjonen.<br />
Nedanfor har ein skissert nokre<br />
metodar som kan vere aktuelle<br />
dersom ein har komme i det<br />
uføre at forskriftene for isolasjon-jordfeil<br />
ikkje vert overheldt<br />
i det høgspent fordelingsnettet.<br />
Innstilling av U0-relet<br />
Eit enkelt tiltak som kan iverksetjast,<br />
er ein lavere innstilling<br />
av U0-rele. Dette forutset at U0-<br />
releet tillet ein lavare innstilling<br />
samstundes som usymmetri i<br />
nettet ikkje er så høg at den<br />
kjem opp i utløyse området.<br />
Dette tiltaket vil gje betre<br />
deteksjonsnivå til U0-releet og<br />
jordfeilfunksjonen til vernet i<br />
den aktuelle sekundærstasjonen<br />
slik at forskriftskrava kan betre<br />
ivaretakast.<br />
Fordeler:<br />
• Enkelt tiltak dersom U0-<br />
releet og usymmetrien i<br />
nettet tillet ein lavere<br />
innstilling.<br />
Ulemper:<br />
• Mange blanda nett har for<br />
dårleg revolvering og<br />
dermed for stor usymmetri<br />
til at tiltaket kan gjennomførast.<br />
• Gamle U0-rele har ofte ein<br />
nedre grense for innstilling<br />
av U0 som er relativt høg,<br />
20-60%.
Omkopling i nettet<br />
Ved å kople om i nettet kan<br />
ein fordele ladestraumane frå<br />
dei ulike sekundærstasjonene<br />
meir jamt. På denne måten kan<br />
ein forbetre deteksjonsnivået<br />
for vernets jordfeilfunksjon og<br />
redusere berøringsspenninga<br />
på feilstaden om følgje av ein<br />
lavere jordfeilstraum.<br />
Ulemper:<br />
• Ved en omkopling i nettet<br />
som følgje av feil eller<br />
revisjon, vil ein igjen ha<br />
same problem med store<br />
jordfeilstraumar og forskriftsstridig<br />
drift av nettet.<br />
Spole kompensering av nullpunktet<br />
Ved å drive nettet spole kompensert,<br />
vil ein kunne betre<br />
vernet sitt deteksjonsnivå og<br />
redusere berøringsspenninga<br />
på feilstaden. Av figuren under<br />
ser ein at U0 spenninga som<br />
oppstår i nullpunktet under<br />
ein jordfeil medfører at det vil<br />
gå straum gjennom spolen, IL.<br />
Denne straumen som er induktiv<br />
vil være motsett retta av den<br />
kapasitive jordfeilstraumen.<br />
Dette medfører at den resulterande<br />
straum i feilstedet vil bli<br />
svært liten dersom spolen er rett<br />
avstemt.<br />
I spole kompenserte nett<br />
måler ein det resistive bidrag<br />
av jordfeilstraumen, Icj *cos(fi)<br />
då det kapasitive bidraget skal<br />
vere kompensert vekk. Det<br />
resistive eige bidraget oppstår<br />
mellom anna fordi ein har<br />
lekkresistansar over isolatorar.<br />
Storleiken på denne resistive<br />
komponenten er omlag 0,5<br />
– 15% av kapasitiv feilstraum<br />
og vil avhenge mellom anna<br />
av klimatiske forhold. Denne<br />
resistive komponenten er svært<br />
liten og vil sjeldan kunne bidra<br />
aleine til sikker utkopling ved<br />
Icj *cos(fi) måling i vernet.<br />
Dersom spolen ikkje klarer<br />
å slukke jordfeilen etter ei viss<br />
tid, vil ein ved å kople inn ein<br />
motstand i parallell med spolen<br />
bidra til at feiltraumen får<br />
ein større resistiv komponent.<br />
Dette gjer at den kompenserte<br />
feilstraumen kjem inn i utløyseområdet<br />
og vernet får sitt start<br />
signal. Sjå figur 2.<br />
Fordeler:<br />
• Umiddelbar, kraftig reduksjon<br />
av jordfeilstraumen<br />
som medfører reduksjon av<br />
skader på feilstaden.<br />
• Lavare berøringsspenning<br />
på feilstaden.<br />
• Gjer det mogleg å drive<br />
nettet med ståande jordfeil<br />
over ei viss tid mellom anna<br />
fordi berøringsspenninga er<br />
innanfor forskriftskrav .<br />
• Forbigåande jordfeil vil i<br />
støøre grad forsvinne av seg<br />
sjølv noko som igjen fører til<br />
<br />
<br />
<br />
<br />
<br />
<br />
<br />
<br />
I 0, før komp.<br />
I spole<br />
I 0 målt feilstraum frisk<br />
avg.<br />
Figur 2<br />
I wattr.<br />
I R0<br />
Wattreststraumen er ikkje stor nok for<br />
å havne innanfor utløysesektoren i dette<br />
tilfellet.<br />
I eigetbidrag<br />
I cj * cos(fi)<br />
I 0, etter komp.<br />
U 0<br />
I vinkelfeil i måling maks 3-<br />
4 gr.<br />
<br />
<br />
<br />
<br />
<br />
<br />
<br />
<br />
33
Tema Vern<br />
34 • <strong>Elektro</strong> 2-3/<strong>2003</strong><br />
Ulemper:<br />
• Relativt kostbar investering.<br />
• Ikkje alle relevern av eldre<br />
type fungerer i spolekompensert<br />
nett.<br />
• Fare for å havne i resonans<br />
ved innkopling av større del<br />
av nettet. Dette gjelder<br />
dersom spolen vert køyrt<br />
overkompensert. Samme<br />
problematikk ved utkopling<br />
av nett, dersom spolen vert<br />
køyrt underkompensert.<br />
• Krev meir vedlikehald.<br />
• Ved stor usymmetri i fasekapasitansane<br />
og lav demping<br />
kan svake komponenter i<br />
nettet bli utsett for ekstra<br />
høg spenning.<br />
• Overharmoniske strømkomponetar<br />
i nettet vil<br />
ikkje bli kompensert av<br />
spolen. Dette kan gjere det<br />
vanskeleg å slokke lysbuen<br />
ved jordfeil.<br />
Shuntbrytar<br />
Ein alternativ metode for å<br />
fjerne jordslutning i ein fase ut<br />
i nettet er å kortvarig legge inn<br />
ein direkte jordslutning inne<br />
ved matande transformator, ein<br />
såkalt shuntbrytar. Dette alternativet<br />
vil ikkje forbetre verken<br />
berøringsspenninga eller deteksjonsnivået,<br />
men det vil bidra<br />
til hurtig utkopling av feil utan<br />
GIK. Ein shuntbrytar består<br />
av tre einfasa effektbrytarpolar<br />
tilkopla kvar si samleskinne<br />
og felles jord. En PLS-styring<br />
plukker ut den feilbefengte<br />
fasen og sørgjer for å lukke<br />
denne midlertidig. Prinsippet<br />
for shuntbrytar er vist på figuren<br />
under.<br />
Ved shuntig vil storparten av<br />
feilstraumen flytta frå feilstaden<br />
til shuntbryteren då den har ein<br />
vesentleg mindre overgangsmotstand<br />
enn feilstaden. Dette<br />
vil i mange tilfelle medføra at<br />
lysboga i feilstaden sloknar av<br />
seg sjølv. Når shuntbrytaren er<br />
lukka, vil også den ordinære<br />
laststraumen gje eit bidrag til<br />
feilstraumen. Laststraumen får<br />
ein alternativ veg og deler av<br />
den vil gå i jordsløyfa. Laststraumen<br />
setter derfor opp eit<br />
spenningsfall langs linja mellom<br />
feilstaden og transformatoren.<br />
Dette medfører ei spenning på<br />
feilstaden som er avhengig av<br />
kor på linja feilen oppstår og<br />
storleiken på laststraumen.<br />
30A<br />
betre leveringskvalitet ved<br />
20A 10A 10A 5A<br />
A B C D<br />
Utløyseområdet, ved<br />
I 0 *sinϕ<br />
Utløyseområdet<br />
jordfeilvern avgang A<br />
ved I0*sinϕ<br />
• Spolekompensert nett kan<br />
detektere og kople ut høyohmige<br />
jordfeil, og vil i dei<br />
aller fleste tilfelle tilfreds<br />
stille krava frå DBE.<br />
• Ved intermitterande jordfeil<br />
vil transiente overspenningar<br />
verte meir dempa<br />
•Trefærre enfase HGIK. effektbryterpoler tilkoblet hver pga. sinsamleskinne spolen og parallellmot-<br />
og felles jord.•PLS styringen plukker ut den feilbefengte fasenog sørger for å lukke denn<br />
standen.<br />
• Spolekompensert drift i<br />
kombinasjon med parallellmotstand<br />
gjer det mogleg<br />
å detektere jordfeil ved drift<br />
på berre en avgang.<br />
I 0<br />
I 0( B+C+D)<br />
I spole<br />
U 0<br />
I R-nett<br />
I e.b.<br />
I 0 (B+C+D+ spole)<br />
I 0<br />
I 0, u-komp<br />
I spole.<br />
I e.b.<br />
I R0-nett<br />
I 0<br />
U 0<br />
Fordeler<br />
• Forbigåande jordfeil vert<br />
eliminert utan å kopla ut<br />
nettet.<br />
• Færre utkoplingar med<br />
spenningsdipp på grunn av<br />
kortslutningar.<br />
• Mindre krav til<br />
jordsystemet.<br />
• Små kraftstasjonar tapar lett<br />
synkronismen ved GIK,<br />
shuntbryteren kan eliminere<br />
dette.<br />
Ulemper:<br />
• Følsomhet: For å registrere<br />
feil med overgangsmotstand<br />
opp mot 5000 Ω bør<br />
strømmen på feilstedet ikke<br />
være over 5A i 12kV nett og<br />
10A for 24kV nett.<br />
• Dersom nettet har svake<br />
punkt kan shunting føre til<br />
jordfeil ein anna plass i<br />
nettet.<br />
Bruk sisterande spole<br />
” Spolen kjem og går med<br />
slengbuksa ” . På 1970 tallet<br />
hadde me slengbukser og<br />
spoler, på tidleg 1980 tallet ”<br />
vart det moderne ” med GIK og<br />
slengbuksene var ”ute”, no er<br />
spolen tilbake for fullt i lag med<br />
slengbuksa. Men kvifor ikkje<br />
blåse støv av gamle spoler og<br />
prøve om dei fungerer den dag<br />
i dag Kan me verkjeleg nytte<br />
dei gamle spolene i dag Ja,<br />
det kan vere eit godt alternativ å<br />
nytte dei gamle spolene og drive<br />
nettet underkompansert. Det er<br />
imidlertid nokre utfordringar<br />
undervegs, forutan spolens<br />
tekniske tilstand, som ein vil sjå<br />
litt nærare på her.<br />
Generelt vart dei gamle<br />
spolane kjøpt inn og dimensjonert<br />
på ei tid der det høgspente<br />
fordelingsnettet var mindre
utbygd enn det er i dag. Jordfeil<br />
straumane er større, ikkje<br />
berre fordi linje nettet totalt sett<br />
er større, men også fordi ein i<br />
dag nyttar meir kabel i høgspent<br />
nettet. Å drive nettet underkompansert<br />
vil bidra til å redusere<br />
jordfeilstraumen ved jord-<br />
/isolasjonsfeil og difor bidra<br />
til eit betre deteksjonsnivå og<br />
ei lavare berøringsspenning i<br />
det galvaniske nettet. Det er<br />
likevel nokre problemstillingar<br />
med dette som kan vere verdt å<br />
nemne.<br />
Resonans<br />
Resonans vil kunne medføre<br />
utillatelege høge spenningar<br />
over spolen som dertil kan medføre<br />
komponenthavari i nettet.<br />
Ein må altså sikre seg at nettet<br />
under alle drift- og feilsituasjonar<br />
ikkje kan få ein kapasitiv<br />
jordfeilstraum som er identisk<br />
med den induktive straumen<br />
frå spolen.<br />
Manglande utkopling<br />
ved jordfeil<br />
Går ein frå eit isolert nett med<br />
I 0<br />
*sin(fi) måling til delvis<br />
kompensert nett kan ein i gitte<br />
situasjonar oppleve at spolen<br />
hindrar korrekt utkopling av<br />
jordfeil. Gitt figuren under vil<br />
ein jord-/isolasjonsfeil i det<br />
galvaniske nettet medføra at<br />
den uregulerte faste spolen<br />
sitt opp 30 A induktiv straum<br />
ut på feilbefengt avgang.<br />
Dersom feilen er på avgang A<br />
vil kabelstraumstransformator<br />
på denne avgangen måle 5 A<br />
induktiv, og straum vektoren<br />
Io for avgangen vil gå gjennom<br />
resonanspunktet og legge seg<br />
i fjerde kvadrant som er feil.<br />
Dette vil bidra til at ein ikkje<br />
får utkopling av vernet og at<br />
ein kan få resonans problem i<br />
nettet.<br />
Releplanlegging<br />
Ein annan utfordring er releplanlegging<br />
i underkompansert<br />
nett. Som vektordiagrammet<br />
under viser, så vil resulterande<br />
I 0<br />
- vektoren sin kapasitive<br />
verdi verte redusert som ein<br />
direkte årsak i kompenseringa<br />
frå spolen. Dette vil medføre<br />
ei meir usikker utløysing ved<br />
jord-/isolasjonsfeil eller i<br />
verste fall manglande utkopling<br />
dersom kompanserte I0<br />
kjem utanfor utløyseområdet til<br />
vernet.<br />
Det er difor viktig at ein<br />
evaluerer jordfeilfunksjonens<br />
innstilling i vernet i lag med<br />
berekna verdier for nettet, før<br />
ein set den gamle spolen på<br />
drift, og får nettet underkompansert<br />
slik at ein kan juster<br />
vernet etter nye verdier.<br />
Oppsummering<br />
Forskriftene for jord-/<br />
isolasjonsfeil i det høgspente<br />
fordelingsnettet opp til 22kV<br />
har blitt innskjerpa. DBE<br />
ønskjer med dette å sette fokus<br />
på nøytralpunktshandsaminga<br />
i det høgspente fordelingsnettet.<br />
Dei ulike energiverka må<br />
no følgje opp forskriftene ved<br />
å iverksette tiltak som dokumenterer<br />
forskriftsmessig drift.<br />
Dokumentasjonen vil kunne<br />
medføre synleggjering av<br />
forskriftsbrot. Er dette tilfelle<br />
må dei ulike energiverka<br />
igangsette tiltak for å drive<br />
det høgspente fordelingsnettet<br />
forskriftsmessig.<br />
Visuell linjebefaring med<br />
utstyr for deteksjon av ”Glimming”<br />
Vi finner feil under utvikling på komponenter i høyspente luftnett<br />
Pegasus Helicopter A/S<br />
Postboks 186<br />
2061 Gardemoen<br />
Tlf.: 64 81 92 00<br />
35
B-blad<br />
Retur: <strong>Elektro</strong><br />
Postboks A, Bygdøy, N-0211 Oslo<br />
N o r s k E l e k t r o t e k n i s k F o r e n i n g<br />
NORSK ELEKTROTEKNISK FORENING<br />
Foreningsnytt<br />
Det Lenkede Lyn til Fredrik<br />
Gjestland<br />
Det er mange år siden at ”Det<br />
lenkede lyn” sist ble delt<br />
ut og oppmerksomheten var<br />
dessto større da Kristiansand<br />
gruppe kunne beære Fredrik<br />
Gjestland med denne<br />
æresbevisningen. Fredrik<br />
Gjestland som nå har rukket<br />
å fylle 87 år har vært en<br />
nøkkelmann for gruppen helt<br />
fra han flyttet til Kristiansand<br />
i 1961. Han har en stor del<br />
av æren for gruppens mange<br />
vellykkede arrangementer,<br />
både av teknisk og sosial<br />
karakter, gjennom mange år.<br />
Med hans merittliste var det<br />
derfor ikke vanskelig for et<br />
samlet Fellesstyre å slutte<br />
seg til innstillingen om denne<br />
prisutdelingen.<br />
<br />
NEFs pris for beste<br />
hovedoppgave<br />
Under Trondheim Gruppes<br />
vårmøte med studenter kunne<br />
formannen (og 1. visepresident)<br />
Kjell Sand dele ut NEFs pris<br />
på kr. 10 000 med tilhørende<br />
diplom for beste besvarelse av<br />
hovedoppgave ved Institutt for<br />
elkraftteknikk, NTNU i 2002.<br />
Stein Danielsen mottok prisen<br />
for sin analyse av korttids<br />
produksjonsplanlegging i<br />
Statkraft ved hjelp av optim<br />
aliseringsverktøy .Bilde av<br />
overrekkelsen og en artikkel<br />
med et kort resumé av<br />
oppgaven er presentert annet<br />
sted i denne utgaven.<br />
Elkraft og Energi <strong>2003</strong><br />
i Exporamasenteret 9.<br />
–11.september<br />
I et meget godt samarbeide<br />
med NIF og NITO arrangerer<br />
vi konferansene tilknyttet<br />
messen. Etter en gratis<br />
åpningskonferanse med<br />
aktuelt energipolitisk tema<br />
<br />
<br />
<br />
<br />
<br />
<br />
<br />
<br />
<br />
<br />
Fredrik Gjestland fikk overrakt foreningens høye utmerkelse ”Det lenkede lyn” med diplom, av<br />
Torstein Drange under Kristiansand Gruppes årsmøte<br />
kommer det hele 9 separate<br />
halvdagskonferanser med vidt<br />
forskjellige temaer. De fleste<br />
besøkende vil der finne gode<br />
muligheter for å oppdatere seg<br />
på mange områder. En egen<br />
brosjyre sendes ut sammen<br />
med denne utgaven av <strong>Elektro</strong><br />
og flere eksemplarer kan<br />
rekvireres fra post@everk.net<br />
eller telefon<br />
64 92 71 09.<br />
stolte over å kunne presentere<br />
Elkraft offshore – forsyning<br />
og anvendelse som blir holdt<br />
på Rainbow Hotel Maritim i<br />
Stavanger 15. og 16. september.<br />
Konferansebrosjyren følger som<br />
vedlegg til denne utgaven av<br />
<strong>Elektro</strong>. Flere eksemplarer kan<br />
rekvireres fra nef@alfanett.no<br />
eller telefon 67 13 06 83. Vi<br />
forventer stor interesse for<br />
denne konferansen.<br />
<br />
<br />
<br />
<br />
<br />
<br />
<br />
<br />
<br />
<br />
<br />
<br />
<strong>Elektro</strong>teknisk Landsmøte<br />
i Stavanger 15. og 16.<br />
september<br />
Det første opplegget for<br />
<strong>Elektro</strong>teknisk Landsmøte<br />
<strong>2003</strong> i Stavanger var en<br />
konferanse om effektiv nettdrift<br />
i oktober. Det gode samarbeidet<br />
med NIF i forbindelse med<br />
messen Elkraft og Energi<br />
<strong>2003</strong> førte imidlertid til at<br />
vi istedet endte opp med et<br />
fellesarrangement her også.<br />
Senere har også NITO lagt<br />
navn til konferansen. Vi er<br />
Hjemmesiden vår<br />
Følg med på www.n-e-f.no<br />
som vi etter beste evne<br />
holder oppdatert med<br />
nødvendig informasjon for<br />
både medlemmer og andre<br />
interesserte.<br />
Kontingent<br />
Dessverre er det noen<br />
etternølere som fortsatt ikke<br />
har betalt årets kontingent.<br />
Hvis du føler deg truffet så<br />
ber vi vennligst om betaling<br />
uten videre utsettelse. Det<br />
36 • <strong>Elektro</strong> 1/<strong>2003</strong>
N o r s k E l e k t r o t e k n i s k F o r e n i n g<br />
koster både tid og penger med<br />
purringer som egentlig bør<br />
være unødvendige. Vi minner<br />
om at pensjonister kvalifiserer<br />
til seniormedlemskap med<br />
halv kontingent, men vi har<br />
ingen mulighet til å fange opp<br />
slike endringer uten at du selv<br />
melder fra.<br />
Medlemsliste<br />
Vi har nå et godt<br />
medlemskartotek, og som stadig<br />
blir oppdatert. Ta gjerne kontakt<br />
med generalsekretariatet<br />
hvis du ønsker tilsendt en<br />
medlemsliste. Husk også å<br />
melde fra om alle endringer,<br />
også med hensyn til både jobb,<br />
E-post adresse og mobiltelefon.<br />
Medlemskap<br />
Hvis du er interessert i<br />
elektroteknikk og ikke er<br />
medlem av NEF så bør<br />
du gjøre noe med det.<br />
Foreningen er åpen for alle<br />
med genuin interesse for det<br />
elektrotekniske fagområdet.<br />
Se på hjemmesidene våre<br />
- www.n-e-f.no som har<br />
både informasjoner og<br />
innmeldingsblankett – eller<br />
ring gjerne generalsekretæren<br />
direkte på telefon 67 13 06<br />
83 for en uformell prat om<br />
foreningen. Ta gjerne også<br />
kontakt med din aktuelle<br />
gruppe.<br />
Kontingent og<br />
medlemskategorier<br />
Normal kontingent er kr. 400<br />
per år. Juniormedlemskap<br />
med halv kontingent gjelder<br />
for medlemmer til og med 30<br />
år og seniormedlemskap, også<br />
med halv kontingent gjelder for<br />
pensjonister.<br />
Norsk <strong>Elektro</strong>teknisk Forening<br />
Fellesstyret<br />
President<br />
Øyvind Refsnes<br />
Powel ASA<br />
Tlf. 67 57 12 77<br />
1. Visepresident<br />
Kjell Sand<br />
Powel ASA<br />
Tlf. 73 82 10 42<br />
2.Visepresident<br />
Kjell Bakås<br />
Schneider Electric Norge AS<br />
Tlf. 35 57 25 20<br />
Styremedlemmer<br />
Torstein Drange<br />
Agder Energi Produksjon AS<br />
Tlf. 38 07 86 65<br />
Tore J. Dale<br />
Norsk Hydro ASA<br />
Tlf. 55 99 50 00<br />
Inger Maren Fanebust<br />
Rogaland<br />
Tlf. 51 62 33 11<br />
Ole A. Westberg<br />
Norconsult AS<br />
Tlf. 67 57 11 00<br />
Oslo Gruppe<br />
Formann<br />
Ole A. Westberg<br />
Norconsult AS<br />
Tlf. 67 57 11 00<br />
Sekretær<br />
Anna Bakken<br />
Statnett SF<br />
Tlf. 22 52 73 78<br />
Skiensfjorden Gruppe<br />
Formann<br />
Vidar Berg<br />
Skagerak Nett AS<br />
Tlf. 35 54 77 58<br />
Sekretær<br />
Ole Granhaug<br />
ABB AS, Divisjon Kraft<br />
Tlf. 35 58 21 64<br />
Kristiansand Gruppe<br />
Formann<br />
Oddvar Mydland<br />
El-Team AS<br />
Tlf. 38 10 49 10<br />
Sekretær<br />
Tormod Syrtveit<br />
Agder Energi Produksjon AS<br />
Tlf. 38 07 87 83<br />
Rogaland Gruppe<br />
Formann<br />
Inger Maren Fanebust<br />
Tlf. 51 62 33 11<br />
Sekretær<br />
Oddbjørn Johnsen<br />
ConocoPhillips Norge<br />
Tlf. 52 02 16 38<br />
Bergen Gruppe<br />
Formann<br />
Stig Indrebø<br />
Høgskolen i Bergen<br />
Tlf. 55 58 75 93<br />
Sekretær<br />
Jon-Bjarte Carlsen<br />
BKK Nett AS<br />
Tlf. 55 12 81 42<br />
Trondheim Gruppe<br />
Formann<br />
Olve Mogstad<br />
SINTEF Energiforskning AS<br />
Tlf. 73 59 72 93<br />
Sekretær<br />
Eivind Solvang<br />
SINTEF Energiforskning AS<br />
Tlf. 73 59 71 81<br />
Generalsekretariatet<br />
Generalsekretær<br />
Per Lund-Mathiesen<br />
Norsk <strong>Elektro</strong>teknisk Forening<br />
Postboks 100<br />
1333 KOLSÅS<br />
Telefon 67 13 06 83<br />
Mobiltlf. 900 50 480<br />
Telefaks 67 13 60 92<br />
E-Post: nef@alfanett.no<br />
Hammerbakken 34<br />
1352 KOLSÅS<br />
Vi er takknemlig for alle forslag<br />
og ønsker om foreningens<br />
virksomhet.<br />
Hvis du har noe på hjertet så ta<br />
kontakt med sekretariatet eller<br />
nærmeste kontaktperson<br />
Verving<br />
Vi er takknemlig for all<br />
hjelp til å spre det gode<br />
budskap om foreningen<br />
– og fremfor alt å verve flere<br />
medlemmer. Ta kontakt med<br />
generalsekretariatet så sender vi<br />
gjerne noen eksemplarer av vår<br />
medlemsfolder.<br />
NEFs fellesstyre 2002 –03.<br />
Fra venstre Kjell Bakås, 2.visepresident; Vidar Berg, Skiensfjorden; Ole Arnt Westberg, Oslo; Kjell Sand, 1.visepresident, Trondheim; Torstein Drange,<br />
Kristiansand; Inger Maren Fanebust, Rogaland og Øyvind N. Refsnes, president. Tore J. Dale, Bergen var fraværende.<br />
37
Messekalender <strong>Elektro</strong><br />
ELTEC<br />
Nürnberg 25. – 27. juni <strong>2003</strong><br />
Tel. +49 911 8606-107<br />
Epost: v.bachmann@nuernber<br />
gmesse.de<br />
CIGRÈ<br />
Paris, 29.8 – 3.9.<strong>2003</strong><br />
KOMPONENT &<br />
<strong>Elektro</strong>nikproduktion <strong>2003</strong><br />
Gøteborg, 2.-5. september<br />
<strong>2003</strong><br />
Tel: 64927109<br />
Fax: 64926509<br />
Epost: sverige@scanexpo.com<br />
www.swefair.se/komponent<br />
Elkraft & Energi <strong>2003</strong><br />
Den nye norske<br />
everksmessen<br />
Exporama Senteret, 9.-<br />
11.september <strong>2003</strong><br />
Tel: 64927109<br />
Fax: 64926509<br />
Epost: post@everk.net<br />
Eltek / Energy<br />
Helsingfors, 15. – 17.oktober<br />
<strong>2003</strong><br />
Tel. +358 9 1509400<br />
Epost: info@finnexpo.fi<br />
Forsyningssikkerhet og<br />
energibalanse i Norden –<br />
Hvor står vi foran en ny<br />
sesong og hva lærte vi av<br />
fjoråret <br />
Norsk-Svensk Handelskammer<br />
Voksenåsen, 16.oktober <strong>2003</strong><br />
Tel: 22330254<br />
Epost: post@nshk.no<br />
MILANO ENERGIA<br />
Technologies, Development,<br />
Production and Management of<br />
Energy<br />
25. – 28. november <strong>2003</strong><br />
Tel: 02/6607011<br />
Epost: bias.group@biasnet.com<br />
E-world / energy & water<br />
Essen, 10. – 12. februar 2004<br />
Tel: 0201/7244229<br />
Epost:<br />
unterberg@messeessen.de<br />
Eliaden 2004<br />
Lillestrøm 24. – 27. mai 2004<br />
Tel: 23087700<br />
Epost: post@eliaden.no<br />
www.eliaden.no<br />
Eltech 2004<br />
Fredricia 31.8 – 3.9.2004<br />
Tel. +45 35300460<br />
Epost: af@danskenergi.dk<br />
”e04”<br />
Industrial Electronics<br />
Exhibition<br />
Norges Varemesse 21.-<br />
23.september 2004<br />
Tel: 6492 7109<br />
Fax: 6492 6509<br />
Epost: e04@scanexpo.com<br />
www.scanexpo.com<br />
Med forbehold om endringer.<br />
Sjekk alltid med arrangør før<br />
beslutning tas.<br />
For ytterligere<br />
messeinformasjon kontakt<br />
redaksjonens messekontakt<br />
Kjell Dehli på<br />
tel 64927109, fax 64926509<br />
eller epost elektromesser@sca<br />
nexpo.com<br />
JORDSLUTNINGSSPOLER<br />
Navitas<br />
ROALD WAAGE<br />
• Dykkspoler opp til 630A for 22 kV<br />
nettet.<br />
• Automatisk regulering med regulator.<br />
• Motor direkte på aksling.<br />
• Parallellmotstand i oljeisolert eller<br />
luftisolert utførelse.<br />
• 30 år med gode referanser betyr kvalitet.<br />
• Konsulentbistand ved dimensjonering,<br />
idriftsettelse og drifting.<br />
• Referanser i Norge !<br />
Boks 256, 3054 Krokstadelva, +47 328 70 445, +47 957 03 856, roalwa@online.no<br />
38 • <strong>Elektro</strong> 2-3/<strong>2003</strong>
1- og 3-fase<br />
tørrisolerte<br />
transformatorer<br />
opp til 5 MVA.<br />
Transformatorer<br />
N o r a t e l p r e s e n t e r e r :<br />
Nyhet!<br />
Epoxy-isolerte<br />
transformatorer<br />
Noratel AS<br />
Postboks 133<br />
3300 Hokksund<br />
Telefon: 32 25 15 00<br />
Telefaks: 32 25 15 50<br />
firmapost@noratel.no<br />
www.noratel.no<br />
w w w . n o r a t e l . n o<br />
KOMPETANSESENTERET FOR ISOLATORER<br />
• GLASSISOLATORER<br />
• KOMPOSITTISOLATORER<br />
• PIGG/LP ISOLATORER<br />
• STØTTEISOLATORER<br />
• GJENNOMFØRINGER<br />
• EPOXYISOLATORER<br />
• FLYMARKØRER<br />
NORSK TEKNISK PORSELEN AS TEL : 69 38 30 00<br />
P. BOKS 188 FAX: 69 38 30 30<br />
1601 FREDRIKSTAD HJEMMESIDE: WWW.NTP-AS.NO<br />
39
B-blad<br />
Retur: <strong>Elektro</strong><br />
Postboks 122, N-1300 Sandvika<br />
Vi møtes på<br />
Exporama Senteret, Hellerudsletta<br />
9. – 11. September <strong>2003</strong><br />
www.everk.net