Forsuringsstatus i Hordaland 1993. - RÃ¥dgivende Biologer AS
Forsuringsstatus i Hordaland 1993. - RÃ¥dgivende Biologer AS
Forsuringsstatus i Hordaland 1993. - RÃ¥dgivende Biologer AS
You also want an ePaper? Increase the reach of your titles
YUMPU automatically turns print PDFs into web optimized ePapers that Google loves.
FIGUR 14: Teoretisk sammenheng mellom<br />
type av buffersystem i en innsjø og<br />
variasjonen i forsurings-nivå. I innsjøer<br />
med en effektivt bikarbonatbuffer vil pH<br />
være god, og variasjonen liten (type 1). I et<br />
system med overgang til sulfat-buffer, vil<br />
pH være dårligere og svært variabel (type<br />
2). I et sterkt forsuret system vil<br />
sulfatbufferen være enerådende og pH lav<br />
og stabil. Figuren er tilpasset fra Mason<br />
(1991).<br />
Type 1 buffersystemer vil en hovedsakelig finne der forsuringen ikke er kommet langt. I disse områdene<br />
er enten tilførslene av sur nedbør moderate, og/eller så bidrar naturgrunnlaget med mye basekationer og<br />
bikarbonat. Slike vannkilder finner en i hovedsak i de blå områdene på figur 11, og disse vil ikke få<br />
vesentlig høyere pH dersom de sure tilførslene fra langtransportert forurensning reduseres i framtiden.<br />
Type 2 buffersystemer, der pH veksler mye gjennom året, finner vi i for det meste i de gule områdene på<br />
kartet i figur 11. Variasjonen skyldes her balansen mellom naturgrunnlagets tilførsel av bikarbonat og<br />
varierende tilførsler av forsurende nedbør. Det kan synes som om det i disse områdene har foregått en<br />
negativ utvikling, med gradvis lavere pH-målinger de siste årene. Dette er sannsynligvis et resultat av jevn<br />
utarming av jordsmonnets bufrende kapasitet etter en langvarig eksponering for sure tilførsler. Ved en<br />
eventuell framtidig reduksjon i sure tilførsler, vil en her kunne oppleve en moderat god "restitueringsevne"<br />
i de minst påvirkede områdene, mens de mest påvirkede områdene i liten grad vil restitueres.<br />
Type 3 buffersystemene finner vi i de røde områdene på kartet i figur 11. Her er de naturlige<br />
buffersystemene ødelagt på grunn av forsuring. I disse områdene hadde en i utgangspunktet meget lave<br />
tålegrense for tilførsler av forsurende stoffer, og ved en framtidig reduksjon i tilførslene vil en derfor heller<br />
ikke kunne vente særlig restituering av disse vassdragene før etter meget lang tid.<br />
UTVIKLING DE SISTE ÅRENE<br />
Statlig program for forurensningsovervåking finner ikke noen generell negativ utvikling i pH på Vestlandet<br />
i perioden fra 1980 til i dag, men innslag av sjøsaltepisoder knyttet til milde vintre med vinterstormer har<br />
økt siden slutten på 80-tallet (Henriksen mfl. 1993). Slike episoder har forekommet bortimot årlig siden<br />
1989, med den til nå kraftigste i januar 1993 (Hindar mfl. 1993). Disse observasjonene baserer seg<br />
imidlertid på overvåkingsresultater fra ytterst få elver i <strong>Hordaland</strong>, - Eksingedalselva, Modalselva og<br />
Etneelva.<br />
Det er således ikke uten videre enkelt å slå fast at surhetstilstanden i denne regionen har forverret seg<br />
jevnt og trutt de siste årene, selv om så skulle være tilfellet. Dette skyldes både at forholdene varierer mye<br />
fra år til år, og at de forskjellige omtalte områdene har hatt en klart forskjellig karakter de siste tiårene. Det<br />
betyr at vannkildenes forløp i foruringsprosessen ikke er kommet like langt, og derfor har en ikke mulighet<br />
for å etterspore en generell tendens i de forskjellige regionene.<br />
I de "blå" områdene (figur 11) er forsuringen ikke kommet særlig langt, og overflatevannet har et relativt<br />
godt buffersystem som foreløpig motvirker virkningen av de sure tilførslene. I de røde områdene er<br />
prosessen allerede for en tid tilbake kommet nesten "i mål", slik at forholdene der har vært slik de er i dag<br />
i lengre tid, med konstante lave pH-verdier. I de "gule" områdene derimot er det imidlertid mulig å kunne<br />
spore en utvikling, slik som ved de jevnlige målingene som er utført ved Jondal vassverk de siste årene<br />
22