Forsuringsstatus i Hordaland 1993. - RÃ¥dgivende Biologer AS
Forsuringsstatus i Hordaland 1993. - RÃ¥dgivende Biologer AS
Forsuringsstatus i Hordaland 1993. - RÃ¥dgivende Biologer AS
You also want an ePaper? Increase the reach of your titles
YUMPU automatically turns print PDFs into web optimized ePapers that Google loves.
4) Områdene i nord.<br />
Masfjorden, Modalen og de nordre delene av Osterøy består av grunnfjell, og har derfor meget sure<br />
vassdrag. De aller fleste målingene fra områder uten store løsmasseavsetninger har pH-verdier på 5.0<br />
og lavere. Disse områdene har alltid vært relativt sure, og har derfor særdeles lav tålegrense mot tilførsler<br />
av forsurende stoffer (Henriksen mfl. 1992). Masfjorden er, etter Askøy, den nest sureste kommunen i<br />
fylket. Frøysetvassdraget i Masfjorden kalkes i et omfattende prosjekt. Noen av de store vassdragene har<br />
betydelige moreneavsetninger i de nedre deler og har derfor noe høyere pH-verdier. Det gjelder både<br />
Modals- og Eksingedalsvassdragene, som begge overvåkes kontinuerlig av "Statlig program for<br />
overvåking av langtransportert forurenset luft og nedbør" (Henriksen mfl. 1993), og også en del av de sure<br />
områdene i denne regionen inngår i den årlige undersøkelsen av en del innsjøer rundt Mongstad (Traaen<br />
1992).<br />
DE VARIABLE OMRÅDENE<br />
I storre områder i fylket er tilstanden svært variabel, der lokale forhold i nedslagsfeltene spiller en vesentlig<br />
rolle. Dette gjelder særlig tre regioner: 5) Folgefonnhalvøyen med deler av Etne, Kvinnherad, Jondal og<br />
deler av Odda, 6) de høyereliggende områdene nord i Samnanger, deler av Kvam, Vaksdal og Voss, og<br />
7) deler av Bergensbuene i Os, Bergen og Nordhordland. I disse områdene finner vi pH-verdier under 6.0<br />
med periodevis meget lave verdier ned mot 5.0. Det er i disse områdene det er særlig fare for at en kan<br />
oppleve surstøt og fiskedød i perioder med ekstreme tilførsler av forsurende stoffer. På kartet i figur 11<br />
vises disse regionene med gul skravering.<br />
5) Folgefonnhalvøyen<br />
På Folgefonnhalvøyen dominerer grunnfjellsbergartene gabbro og gneisser, noe som gir en variabel<br />
vannkvalitet med stedvis og tidvis relativt sure vassdrag. Dette gjelder i Kvinnherad og de søre deler av<br />
Odda. I mange av vassdragene varierer pH-verdiene mellom 6.0 og ned mot 5.0, og er generelt ofte i den<br />
nedre del av denne skalaen. I disse områdene er det derfor stor fare for at ekstremperioder med store<br />
tilførsler av forsurende stoffer kan gi fiskedød, noe en opplevde vinteren 1993 i blant annet Æneselva. De<br />
lavtliggende og store vassdragene ligger ofte i områder med rike løsmasseavsetninger med<br />
landbruksvirksomhet, og kan ha vesentlig høyere pH-verdier. I 1985 ble det gjennomført en omfattende<br />
punktundersøkelse av vannkvalitet i deler av dette området (Bjerknes mfl. 1988).<br />
6) Fjellene nord for Hardangerfjorden.<br />
Berggrunnen i disse områdene består av overskjøvne, harde og lite forvitrelige bergarter av typene<br />
granitter og gneisser. Dette gir dårlige bufferegenskaper og en moderat forsuret vannkvalitet. Vassdragene<br />
i denne regionen har pH-verdier rundt 5.5, med enkelte områder ned mot 5.0. De sureste områdene finnes<br />
på Gråsida og ned mot Hardangerfjorden. Her bør en søke å bedre informasjonsgrunnlaget med flere<br />
gode pH-målinger.<br />
18