Gabriel Scott: De Vergeløse - Bokselskap.no
Gabriel Scott: De Vergeløse - Bokselskap.no
Gabriel Scott: De Vergeløse - Bokselskap.no
You also want an ePaper? Increase the reach of your titles
YUMPU automatically turns print PDFs into web optimized ePapers that Google loves.
være der med engang.<br />
Men så blev han godt skremt en dag –<br />
Husbond kom inn mens de spiste middag og stilte sig op foran døren, mens<br />
blikket hans vandret bordet rundt – det var så Albert blev liten i klærne, han<br />
hadde vært i kjøkkenet om natten og rapset til sig litt av hvert. Nå gjaldt det å<br />
holde ørene stive og se ut som en engel i ansiktet, om de hadde opdaget <strong>no</strong>e, nå<br />
gjaldt det å spille uskyldig, så de iallfall ikke skulde mistenke ham.<br />
– Jaha, sa han far og rensket halsen – jeg vilde bare fortella dere at imorra så<br />
far vi fremmede – så kommer den snilde mannen, di veit, for å se åssen di har<br />
det. Og da gjelder det å væra snilde og opføra dere pyntelig og pent og visa at di<br />
er fornøid for å væra her, så han ikke skal få <strong>no</strong>e å si på dere. For han er svært<br />
streng også, og dersom at 'n fikk inntrykk av at di ikke trivdes her, så kunde'n<br />
finna på å setta dere på Bastø eller et annet fært sted. Og er det så, di har lyst på<br />
å komma dit –<br />
Han gjorde et passende ophold han far, så det skulde få tid til å virke, mens<br />
han så fra den ene til den andre.<br />
– Men det har di <strong>no</strong>k ikke, for di har jo vært snilde gutter den tiden di har<br />
vært her. Og for det di har vært så snilde, så kan di ha fri imorra, og så skal vi<br />
gjøra det hyggelig for dere og stella isammen et lite selskap og ha det koselig sånn<br />
som vi pleier. Jaha, så var det ikke <strong>no</strong>e mere, og så veit di hvad di har å retta dere<br />
efter, og så venter jeg at di ikke gjør skam på dere sjær!<br />
Han far blev borte, døren falt igjen. Ikke et ord om nasking på kjøkkenet, ikke<br />
en hentydning engang, ikke et lite mistankens frøkorn – Albert kjente han blev så<br />
lettet, at han kunde ha sunget høit. Han så op fra tallerkenen og møtte øiet til<br />
Flasselasse og forsøkte å blunke til ham – var jeg ikke heldig nå? Men Flasselasse<br />
var ikke med, og forstod ikke hvad det gjaldt og smilte tomt og fattig igjen.<br />
Flasselasse hadde aldri stjålet i sitt liv, Flasselasse var som en engel så from og<br />
dukket ned over suppen igjen og førte i sig med god appetitt.<br />
<strong>De</strong>t skulde komme en snild mann –<br />
Albert var sterkt ophisset av nyheten.<br />
<strong>De</strong>t var ikke <strong>no</strong>e han tenkte bare, det var ikke drøm og opspinn lenger, denne<br />
gangen så var det alvor, denne gangen skulde det virkelig skje. <strong>De</strong>t var ikke<br />
kongen som kom akkurat, men det var en av tjenerne hans, som var satt til å<br />
converted by Web2PDFConvert.com