SAN omfatter følgende organisasjoner:
SAN omfatter følgende organisasjoner:
SAN omfatter følgende organisasjoner:
You also want an ePaper? Increase the reach of your titles
YUMPU automatically turns print PDFs into web optimized ePapers that Google loves.
- <strong>SAN</strong> -<br />
Sammenslutningen av akademiker<strong>organisasjoner</strong> i NAVO<br />
<strong>SAN</strong> <strong>omfatter</strong> <strong>følgende</strong> <strong>organisasjoner</strong>:<br />
Arkitektenes Fagforbund, Den Norske Jordmorforening, Norges Farmaceutiske Forening, Norges Ingeniørorganisasjon, Norges Juristforbund, Norsk Forskerforbund,<br />
Naturviterforbundet, Norsk Psykologforening, Tekna – Tekninsk-naturvitenskapelig forening, Siviløkonomene, Overordnede Funksjonærers Forening i AS Vinmonopolet,<br />
Samfunnsviternes Fagforening, Samfunnsøkonomenes Fagforening<br />
Det kongelige Helse- og omsorgsdepartementet<br />
Postboks 8011 Dep<br />
0030 Oslo<br />
Vår ref:#73586/1 Deres ref:200403215/-TOG Oslo, 21. april 2005<br />
Saksbehandler: Gry Andersen. Tlf 22 05 35 30 gry.andersen@nito.no<br />
Innspill til mål- og rammedokument for evaluering av sykehusreformen som<br />
innholdsreform fra <strong>SAN</strong> (Sammenslutningen av Akademiker<strong>organisasjoner</strong> i<br />
NAVO)<br />
En reform innen en så stor samfunnssektor som spesialisthelsetjenesten må forventes å ha et<br />
langsiktig perspektiv, men må også være rettet inn mot å løse eventuelle feil og mangler i en<br />
eksisterende ordning. En reform bør derfor ha til hensikt å møte framtidig behov for<br />
helsetjenester og å gi myndighetene de nødvendige verktøy for å sikre at utviklingen går i en<br />
ønsket retning og følger opp de overordnede helsepolitiske målene.<br />
Framtidens spesialisthelsetjeneste må betjene en befolkning der demografien er i endring og der<br />
dette vil ha en direkte innvirkning på de forventninger og utfordringer som tjenestene må møte.<br />
Med flere eldre, flere pasienter med komplekse sykdomsbilder og stadig mer avanserte<br />
behandlingstilbud, er det enorme utfordringer en står ovenfor. Spesialisthelsetjenesten skal<br />
følge med i utviklingen av ny medisinsk kunnskap, nye metoder og økte krav til kvalitet og<br />
spesialisering. Samtidig skal en ivareta pasienter med et mer og mer komplekst sykdomsbilde.<br />
Spesialisthelsetjenesten skal følge en faglig, forskningsmessig, teknologisk og metodisk<br />
utvikling og samtidig samhandle med andre aktører. Primærhelsetjenestens rolle som<br />
koordinator og samhandlingsaktør blir derfor stadig mer viktig for at spesialisthelsetjenesten<br />
skal lykkes i å yte en god tjeneste.<br />
En evaluering av reformen må derfor sees i lys av disse utfordringene og må ikke begrenses til<br />
politiske mål og krav om økonomistyring. Selv om det gjennomføres evaluering av<br />
sykehusreformen som en organisasjonsreform mener <strong>SAN</strong> at en rekke av de vurderingene som<br />
går under funksjonalitet og prosess styrer sykehusreformen som innholdsreform, og at<br />
evalueringene må sees i nær sammenheng.<br />
____________________________________________________________________________________________<br />
<strong>SAN</strong> - Sammenslutningen av akademiker<strong>organisasjoner</strong> i NAVO Tlf: 2205 3500 Besøksadresse:<br />
c/o NITO Faks: 2217 2480 Lakkegata 3<br />
Postboks 9100, Grønland e-post: gry.andersen@nito.no Grønland<br />
0133 OSLO 0133 Oslo
I en evaluering av sykehusreformen som innholdsreform mener <strong>SAN</strong> at <strong>følgende</strong> momenter må<br />
vektlegges:<br />
• Samhandling mellom primær- og spesialisthelsetjenesten<br />
• Tilgjengelighet av spesialisthelsetjenestene og prioritering av tjenestetilbud for de<br />
enkelte pasientgrupper<br />
• Har en etter reformen de nødvendige virkemidlene for å følge opp de overordnede<br />
helsepolitiske målene? Er det en riktig balanse mellom tilgjengelighet, behov og<br />
kvalitet?<br />
<strong>SAN</strong> har valgt å stille opp en rekke konkrete spørsmål som vi mener er viktig å ha med i den<br />
evalueringen som nå skal gjennomføres:<br />
Generell del<br />
• Hva var forventningene til sykehusreformen?<br />
• Hva var de kritiske innvendingene til sykehusreformen?<br />
• Hva styrer valgene og prioriteringene etter at sykehusreformen ble gjennomført?<br />
• Understøtter valgene de overordnede helsepolitiske prinspippene og/eller kravene til<br />
økonomisk styring?<br />
• Har sykehusreformen hatt gode nok økonomisk insitament til å støtte opp<br />
innholdsmålene?<br />
• Er det blitt mer helse for hver krone og hvordan måles dette?<br />
• Har reformen så langt lykkes i å få til en klarere ansvars- og rollefordeling?<br />
• Sykehusreformen er en ansvarsreform, men har styrene og ledelsene i regionale<br />
helseforetak og helseforetak myndighet og mulighet til å ta ansvar?<br />
• Er det fokus på detaljstyring med kortsiktige mål og lite forutsigbarhet eller fokus på<br />
strategi og langsiktige mål?<br />
• Departementet har presisert at det er et krav om forutsigbarhet i forhold til private<br />
aktører. Tilbys den samme forutsigbarheten til de regionale helseforetakene og det<br />
enkelte foretak?<br />
• Møter reformen de utfordringer en kan forvente fra de øvrige aktørene i helse- og<br />
omsorgssektorene og den generelle samfunnsutviklingen? Hva disse utfordringene<br />
består i bør utredes.<br />
Har sykehusreformen ført til bedre tilgjengeligheten for pasientene?<br />
• Har man mekanismer som reagerer og sikrer at alle har en likeverdig tilgang til<br />
tjenestene?<br />
• Har sykehusreformen ført til bedre samhandling med primærhelsetjenesten?<br />
• Hvordan fungerer samarbeidet mellom helseregionene og internt i regionene? Er det<br />
insitamenter som understøtter samarbeid eller blir det konkurrerende virksomheter?<br />
• Hva er fornuftig funksjonsfordeling med hensyn til kvalitet, tilgjengelighet og<br />
økonomi?<br />
• Behandles de riktige pasientene til rett tid i forhold til de prioriterte helsepolitiske<br />
målene?<br />
• Er det de riktige tjenestene som tilbys når det gjelder tilgjengelighet og volum?<br />
• Er det mulig å prioritere mellom pasientgrupper når det samtidig opereres med en<br />
behandlingsgaranti?<br />
2
Har sykehusreformen bidratt til bedre kvalitet på behandlingstilbudet?<br />
• Hva er faglig forsvarlig og hva er faglig godt nok? Det er et mål at det skal tilbys en<br />
faglig forsvarlig tjeneste, men samtidig er det et mål å være i front på høyspesialiserte<br />
tjenester. Hvordan skal gapet mellom det som er faglig mulig og det som er økonomisk<br />
realiserbart håndteres?<br />
• Bruker man de riktige indikatorene til å vurdere effekten og kvaliteten av det arbeidet<br />
som helseforetakene gjør? Hvilke kvalitetsindikatorer skal brukes i framtiden?<br />
• Understøtter finansieringen av spesialisthelsetjenesten volum og inntjening framfor<br />
kvalitet?<br />
• Er det mulig å opprettholde kvalitet og faglig høy kompetanse med økt<br />
arbeidsbelastning og reduserte midler og tid til kompetanseutvikling? Hvordan påvirker<br />
dette effektiviteten og kvaliteten på helsetjenestene på kort og lang sikt?<br />
• Har sykehusreformen medført at det er færre eller flere i administrasjon enn før<br />
reformen?<br />
• Er det blitt flere eller færre som jobber i behandlingskjeden etter sykehusreformen?<br />
• Hva er primærhelsetjenestens erfaring og vurdering av kvaliteten og service fra<br />
spesialisthelsetjenesten? Med hensyn til kvalitet og service både til<br />
primærhelsetjenesten og den enkelte pasient.<br />
• Det har vært mange endringer i forhold til sammenslåing av helseforetak og<br />
funksjonsfordeling av tjenester etter innføringen av sykehusreformen. Hvordan har<br />
funksjonsfordeling påvirket tilbudet med hensyn til kvalitet, tilgjengelighet og<br />
effektivitet?<br />
• Har sykehusreformen og økt satsning på private tilbydere av spesialisthelsetjeneste<br />
medført en endring med hensyn til hvilke pasientgrupper som får tilbud og behandling?<br />
• Har sykehusreformen og økt satsning på privat tilbydere av spesialisthelsetjeneste<br />
medført en endring eller forskyvning av tjenestetilbud mellom offentlige og private<br />
tilbydere? Hvis det er slik endring er dette i samsvar med de helsepolitiske målene og<br />
innholdet i sykehusreformen?<br />
• Hvordan skal en måle og verdsette kvalitetsindikatorer som ikke er enkle å kvantifisere,<br />
som f.eks. service, respekt og omtanke?<br />
Har sykehusreformen bidratt til økt innsats på pasientopplæring?<br />
• Hvordan er samhandlingen med primærhelsetjenesten med hensyn til pasient- og<br />
pårørendeopplæring?<br />
• Det er viktig at evalueringen korrigerer for hva som er effekt av sykehusreformen og<br />
hva som er resultat av andre satsninger, f.eks. stimuleringstiltak for å utvikle og fremme<br />
nettbasert undervisning.<br />
Har sykehusreformen bidratt til bedret faglig utvikling hos de ansatte?<br />
• Ved en rekke helseforetak har det vært gjennomført nedbemanninger og/eller stadige<br />
trusler om nedbemanning. Videre kan det synes som det er en økning i antall<br />
midlertidige ansettelser. Hvordan påvirker dette muligheten til kompetanseutvikling<br />
og/eller faglig vedlikehold?<br />
• Er det mulig å opprettholde kvalitet og faglig høy kompetanse når arbeidsbelastningen<br />
øker og det er en stadig uro i forhold til omorganiseringer og nedbemanning?<br />
3
Har sykehusreformen bidratt til mer effektivisering?<br />
• Er det riktig kapasitet på tilbudet fra spesialisthelsetjenesten?<br />
• Er det riktig geografisk fordeling av kapasiteten?<br />
• Har reformen bidratt til endringer i beslutningsprosesser om valg mellom kvalitet og<br />
effektivitet?<br />
Med vennlig hilsen<br />
<strong>SAN</strong><br />
Lasse Breen (sign)<br />
Leder <strong>SAN</strong><br />
4