Hvordan utvikle undervisningen i matematikk ut fra ... - FIFF
Hvordan utvikle undervisningen i matematikk ut fra ... - FIFF
Hvordan utvikle undervisningen i matematikk ut fra ... - FIFF
You also want an ePaper? Increase the reach of your titles
YUMPU automatically turns print PDFs into web optimized ePapers that Google loves.
ekostning av forståelse av mer varig art, så mener jeg dette kommer i motstrid med<br />
læreplanenes intensjoner. I denne oppgaven vil ikke begrepet korttidshukommelse bli klart<br />
definert og må ikke blandes sammen med korttidsminnet (KTM) i pedagogisk psykologi som<br />
varer i 15-30 sekunder (Imsen, 2003), men mer slik Befring bruker korttidsminne når han<br />
skriver ”... Ved at skolen på denne måten er innsikta på korttidsminnet, ser vi og at det aller<br />
meste av det som blir lært, forsvinn som dogg for sol”. (Befring, 2004, s. 241).<br />
I følge mine kilder (Illeriss, 2000 og Imsen, 2004) ble antagelig begrepet skjult læreplan<br />
(hidden curriculum) introdusert av amerikaneren Philip Jackson i 1968 med boka Life in<br />
Classrooms. I følge Jackson er det særlig tre egenskaper ved klasseromslivet som er<br />
forskjellig <strong>fra</strong> livet <strong>ut</strong>enfor skolen: overbefolkning, stadig vurdering og makt<strong>ut</strong>øvelse. Etter å<br />
ha vært under dette regimet er følgene at ”.. trekker (elevene) seg tilbake psykisk. De<br />
reduserer sitt personlige engasjement til et punkt hvor verken krav eller seire og nederlag<br />
føles særlig sterkt. Dette må nødvendigvis føre til en følelsesmessig avsondring <strong>fra</strong><br />
læringsaktivitetene med de konsekvenser dette har for motivasjon og lærelyst”. (Imsen, 2003,<br />
s. 374).<br />
Jackson retter altså oppmerksomheten mot de psykiske virkningene på elevene. Jeg tror at<br />
disse negative virkningene forsterkes i den grad arbeidsmetoder benyttes som først og fremst<br />
sikter mot korttidshukommelsen. I <strong>matematikk</strong>en kan det foregå på denne måten: Et nytt<br />
emne introduseres av læreren. Så viser læreren et eksempel på tavla. Så får elevene oppgaver<br />
som likner på eksemplet, bare med andre tall. Elevene får så beskjed om at dette skal de få en<br />
prøve på. De har da anledning til å øve seg til prøven. Prøven avholdes og karakterene føres<br />
inn i protokollen. Slik fortsetter man. Læreren får på denne måten mange karakterer som gir<br />
grunnlag for termin- og standpunktkarakterer. De fleste elevene mine forteller at denne måten<br />
å drive <strong>matematikk</strong>arbeid er ganske vanlig. Når elevene starter på et nytt skoleår er det for<br />
mange av elevene som å begynne <strong>matematikk</strong>en helt på nytt. De opplever at det meste er<br />
glemt. Dette må være frustrerende og det er grunn til å tro at mange kommer i tvil om sine<br />
egne evner.<br />
Nå kunne en tenke seg til at læreren kunne si til eleven: ”Ta det med ro, g<strong>ut</strong>ten min. Det er<br />
ikke rart at du har glemt dette. Alle glemmer dette. Det er bare snakk om hvor lang tid det tar.<br />
Poenget her var jo karakterene, og det klarte vi jo fint!” Dette kunne være gode ord til hjelp<br />
for elevens selvtillit. Jeg tror imidlertid at dette perspektivet i stor grad også ligger <strong>ut</strong>enfor<br />
lærerens horisont. Dette tror jeg fordi det er forbausende lite diskusjon om forholdet, det være<br />
seg i skolen eller i samfunnet for øvrig. Vi ser det for eksempel i forbindelse med<br />
offentliggjøringen av internasjonale undersøkelser av <strong>matematikk</strong>nivået i skolen. Norge<br />
kommer ikke så godt <strong>fra</strong> det som mange kunne ønske. Jeg klarer ikke å trekke konklusjoner<br />
om nivået <strong>ut</strong> <strong>fra</strong> presentasjonen av disse undersøkelsene nettopp fordi bevisstheten om<br />
forholdet mellom kunnskaper basert på korttidshukommelsen og kunnskaper av mer varig art<br />
synes å være uklar. Jeg tror, <strong>ut</strong> <strong>fra</strong> mine erfaringer med elevene, at vektleggingen av de to<br />
sidene i forholdet er forskjellig <strong>fra</strong> land til land. Jeg ville ha hatt større tillit til undersøkelser<br />
som ble gjort noen år etter avsl<strong>ut</strong>tet skolegang. Da ville vi bedre kunne vurdere nytten<br />
<strong>matematikk</strong><strong>undervisningen</strong> i de forskjellige land har for den enkelte elev og for samfunnet.<br />
Jeg har benyttet meg av begrepet den skjulte læreplanen fordi jeg tror at dens virkninger i alle<br />
fall delvis er med på å forklare den vegring eller angst mot <strong>matematikk</strong> som jeg opplever hos<br />
mange av mine elever. På den ene siden ser det <strong>ut</strong> til at skolen arbeider for at elevene skal få<br />
en varig <strong>matematikk</strong>ompetanse. I virkeligheten trer den skjulte læreplanen inn med metoder<br />
som nødvendigvis må føre til rask glemsel. Elevene tror etter hvert at det er noe i veien med<br />
Bjørn Fosdahl: <strong>Hvordan</strong> <strong><strong>ut</strong>vikle</strong> <strong>undervisningen</strong> i <strong>matematikk</strong> <strong>ut</strong> <strong>fra</strong> yrkespedagogiske prinsipper 51