UNGARNS HISTORIE OG KULTUR
UNGARNS HISTORIE OG KULTUR
UNGARNS HISTORIE OG KULTUR
Create successful ePaper yourself
Turn your PDF publications into a flip-book with our unique Google optimized e-Paper software.
VINCE SULYOK : <strong>UNGARNS</strong> <strong>HISTORIE</strong> <strong>OG</strong> <strong>KULTUR</strong> — IX. Det selvstendige Ungarn<br />
Béla Kun som på denne måten håpet på å kunne oppnå internasjonal anerkjennelse, besluttet den 19.juni<br />
å etterkomme kravene i Clemenceau-noten. Men han begikk den alvorlige feilen ikke å stille krav om<br />
garantier for de løftene som fantes i notene. Den 20.juni begynte de ungarske styrkene evakueringen av<br />
Nord-Ungarn, mens Romania den 2.juli stilte plutselig som betingelse for sin tilbaketrekning at den ungarske<br />
røde hær måtte først bli demobilisert...<br />
Den 29.juni søkte oberst Stromfeld avskjed. Overkommandoen ble nå overlatt Ferenc Julier.<br />
Tilbaketrekkingen virket ødeleggende og demoraliserende på de ungarske styrkene som følte seg forrådt av<br />
den kommunistiske statsledelse. Den utbredte misnøye i landet førte i disse ukene til en rekke<br />
motrevolusjonære aksjoner og reisninger, så som jernbanestreikene i Sopron og Székesfehérvár, samt<br />
væpnet opprør i landets vestligste fylker l.juni og et annet, bredt anlagt bondeopprør sør i landet, i området<br />
mellom Donau og Tisza 18.juni. Sogar i selve hovedstaden kom det den 24.juni til en militær oppstand: det<br />
var kadettene ved militærakademiet Ludovika som reiste seg, og de fikk også hjelp fra Donau-flotiljen, men<br />
de klarte likevel ikke å tilrive seg makten.<br />
Politikerne som tidligere hadde rømt landet, dannet i Wien 12.april under ledelse av den senere<br />
ministerpresident István Bethlen en antibolsjevistisk komité (ABC) som søkte å bygge ut kontakten med<br />
ententemaktene og gjorde forberedelser til en motrevolusjon i Transdanubia. Den 5.mai ble sogar dannet en<br />
motrevolusjonær ungarsk regjering, ledet av Gyula Károlyi; stedet var byen Arad som da allerede var<br />
okkupert av de rumenske styrker. Motregjeringen flyttet derfor snart til Szeged (som også var besatt, men av<br />
franske styrker), hvor denne motregjering ble omdannet med Pál Teleki som utenriksminister og Miklós<br />
Horthy som forsvarminister. Sistnevnte og Gyula Gömbös begynte der snart å organisere en nasjonal<br />
ungarsk hær med tanke på å fravriste kommunistene makten ved første anledning.<br />
For om mulig å rette på den truende situasjon, bestemte Béla Kun seg for en motoffensiv mot de<br />
rumenske styrkene ved elven Tisza. Denne motoffensiv ble så satt i gang den 20.juli, og til å begynne med<br />
klarte den røde hær å drive rumenerne noe tilbake og gjenerobre flere byer. Men initiativet ble snart overtatt<br />
av rumenerne som den 24.juli gikk til et kraftig motangrep og trengte de kommunistiske styrkene tilbake til<br />
Tiszas høyre bredde. Nå ble imidlertid rumenerne ikke stående ved elven, men krysset den på flere steder<br />
den 29.juli og begynte deretter sin fremrykking mot Budapest.<br />
For Béla Kun og det revolusjonære regjeringsrådet ble da ingen annen utvei enn å søke avskjed den<br />
l.august. De fleste kommunistiske ledere flyktet til Wien, hvor de fikk asyl av den østerrikske regjering.<br />
Proletardiktaturet endte dermed etter 133 dagers styre i fullt kaos, i hovedsak fordi Kun ikke maktet å svare<br />
til de forventninger som ble knyttet til hans person.<br />
HORTHYS MOTREVOLUSJON<br />
I Budapest ble makten i første omgang nå overtatt av en fagforeningsregjering, ledet av Gyula Peidl. Den<br />
besto av gamle sosialdemokrater som nå håpet på å kunne opprette et borgerlig-demokratisk styresett i<br />
landet, hvis de nå opphevet enkelte av de typisk revolusjonære tiltak som ble satt i verk av Rådsrepublikken.<br />
Allerede 2.august avskaffet derfor Peidl-regjeringen de revolusjonære tribunalene og gjeninnførte de gamle<br />
domstolene. Neste dag ble den røde garde oppløst og avløst av det gamle politiet. Den 4.august, mens<br />
hovedstaden ble okkupert av rumenske styrker, gikk de nasjonaliserte leiegårdene tilbake til sine tidligere<br />
eiere, og 2 dager senere skjedde det samme med alle industrielle foretagender. Samlet innebar alt dette i<br />
praksis gjeninnføringen av det kapitalistiske systemet.<br />
Til tross for dette ble denne såkalte fagforeningsregjering likevel fjernet ved et kupp den 6.august og<br />
erstattet den påfølgende dag av den åpent motrevolusjonære Friedrich-regjering. István Friedrich (1883-<br />
1958) var opprinnelig en nær tilhenger av Mihály Károlyi og var statssekretær i forsvarsdepartemenetet inntil<br />
Béla Kuns maktovertagelse, men han kjempet med våpen i hånden mot Rådsrepublikken. Friedrichregjeringen<br />
hadde imidlertid ingen virkelig maktbasis å støtte seg til, samtidig som også ententemaktene var<br />
misfornøyd med den. Frem til 19.august fungerte dessuten også en annen kontrarevolusjonær regjering i<br />
landet, dannet av Dezső Ábrahám i Szeged 12.juli, med grev Pál Teleki som utenriksminister. Men også<br />
denne regjeringen var uten maktmidler, på tross av at byen Szeged fra våren av var selve hovedsentret for<br />
motrevolusjonen. Det var nemlig her admiral Miklós Horthy begynte å organisere sin nasjonale hær som i<br />
begynnelsen av august utgjorde vel 25-30 tusen mann og som sto under hans overkommando. Men Szeged<br />
var besatt av franskmennene, og selvom de fullt ut tolererte den ungarske militære nærværet i byen, ja de<br />
støttet sogar den kontrarevolusjonære hvite hæren, fant Horthy det klokest å flytte sitt militære hovedkvarter<br />
til Transdanubia, den vestlige landsdelen av Ungarn, også for å forhindre at de rumenske styrkene skulle<br />
besette og plyndre den. Hans nasjonale hær som innen kort tid hadde full kontroll over hele landsdelen, ble<br />
snart forent med oberst Antal Lehárs hvite tropper på 20-25 tusen mann som fra før av kontrollerte<br />
___________________________________________________________________________________<br />
© Copyright Mikes International 2001-2006, Vince Sulyok 1958-2006 - 306 -