UNGARNS HISTORIE OG KULTUR
UNGARNS HISTORIE OG KULTUR
UNGARNS HISTORIE OG KULTUR
Create successful ePaper yourself
Turn your PDF publications into a flip-book with our unique Google optimized e-Paper software.
VINCE SULYOK : <strong>UNGARNS</strong> <strong>HISTORIE</strong> <strong>OG</strong> <strong>KULTUR</strong> — VIII. Dobbeltmonarkiets tid (1867 — 1918)<br />
Omtrent samtidig med Dobbeltmonarkiets angrep mot Serbia, satte også den tyske armé seg i bevegelse<br />
i vest, overrumplet og besatte Belgia, og fortsatte sin vei innover i Frankrike. Planen gikk ut på å ta landet<br />
ved en lynkrig basert på overrumpling og hurtighet, men dette strandet på en uventet sterk fransk motstand<br />
ved elven Marne som general Moltkes tyske tropper ikke klarte å forsere. Stillingskrigen der la beslag på<br />
betydelige tyske styrker som egentlig trengtes sårt på østfronten. General Hindenburg slo likevel russerne<br />
ved Tannenberg 29.august, men ved Lemberg led Østerrike-Ungarn nederlag mot russerne som nå dro frem<br />
i en bred front og forserte i slutten av september sogar Karpatene. De ble først trengt tilbake etter den tyskøsterriksk-ungarske<br />
seieren over russerne ved Limanova 4.desember. En offensiv bragte imidlertid russerne<br />
igjen over Karpatene og førte også til at festningen Przemysl falt i russernes hender 22.mars 1915. Den<br />
2.mai klarte imidlertid sentralmaktenes styrker ledet av general Mackensen å bryte igjennom den russiske<br />
fronten ved Gorlice og trenge den tilbake flere hundre kilometer.<br />
Betydningen av disse krigsresultater ble likevel kraftig redusert ved at Italia 23.mai 1915 erklærte krig mot<br />
sentralmaktene. Italia hadde fra gammelt av store territoriale krav overfor Østerrike. Etter iherdige<br />
kjøpslåinger mellom Italia og entente-maktene ble det den 26.april 1915 inngått en avtale som sikret Italia<br />
vesentlige territoriale utvidelser (Syd-Tyrol, Istria, Triest) etter krigen. Kampene ved Isonzo og Doberdo var<br />
meget blodige, men uten nevneverdige resultater for noen av partene.<br />
Like resultatløse (og blodige) var også kampene på vestfronten. Ved Verdun innledet tyskerne en<br />
voldsom offensiv i tidsrommet februar-august 1916, men franskmennenes avgjørende motangrep, ledet av<br />
Philippe Pétain i oktober-november, førte bare til at fronten stivnet fullstendig. Slaget ved Somme juninovember<br />
1916 hevdes å ha vært det blodigste under hele den første verdenskrig.<br />
I Italia klarte Dobbeltmonarkiets styrker i mai 1916 å bryte igjennom ved Isonzo, men de led nederlag i<br />
august slik at Doberdo falt. – Men russernes offensiv, ledet av general Brusilov og som startet den 4.juni<br />
1916, representerte en enda større trusel for sentralmaktene, hvis styrker igjen ble drevet tilbake til<br />
Karpatenes linje. Russernes fremgang virket oppmuntrende også på rumenerne som i Bukarest 17.august<br />
undertegnet en overenskomst med ententen som lovet dem store ungarske områder (Transsylvania, banatet<br />
Temes og deler av det ungarske slettelandet) mot at Romania erklærte krig mot sentralmaktene. Samtidig<br />
med denne krigserklæring 27.august forserte store rumenske styrker grenseovergangene til Transsylvania<br />
og erobret bl.a. Brassó (Braşov), men i slutten av september ble de igjen drevet ut av Ungarn og den<br />
6.desember ble også Bukarest besatt av sentralmaktene.<br />
I og med krigens utbrudd opphørte den indrepolitiske kamp, og det hersket borgfred i parlamentet. Som<br />
følge av de utstrakte krigshandlinger oppsto det etter hvert store økonomiske vanskeligheter også i Ungarn<br />
(som ytterligere ble forverret gjennom den tiltagende uro blant landets nasjonaliteter). De fleste arbeidsføre<br />
bønder kjempet som soldater på frontene, og jordbruksproduksjonen gikk kraftig ned: i 1916 utgjorde den<br />
bare 2/3 deler av førkrigsgjennomstnittet, i 1918 bare vel halvparten av den, samtidig som store improduktive<br />
soldatmasser måtte brødføs. Følgen ble en betydelig matmangel som bare ble stadig verre i løpet av<br />
krigsårene. Regjeringen innførte da ulike nødstiltak (tvungen innleveringsplikt av korn, rekvireringer,<br />
rasjonaliseringskort, maksimalpriser m.fl.). Markedet reagerte med spekulasjoner, svartebørs, inflasjon. De<br />
innkalte soldatenes arbeidsplasser ble tildelt kvinner og barn. Inflasjonen ble ikke kompensert med<br />
lønnsforhøyelser, og det gikk fort nedover med kjøpekraften, mens krigsleverandørene tjente enorme penger<br />
og levde i en luksus som aldri før, noe som sterkt bidro til å skjerpe klassemotsetningene. Manges<br />
sparekapital ble spist opp av krigslånene regjeringen sendte ut for å skaffe midler til finansieringen av krigen.<br />
Etter sammenbruddet ble obligasjonene verdiløse.<br />
Alt dette førte etter hvert til stor og stadig økende misnøye blant befolkningen, noe som ga god grobunn<br />
for pasifistisk agitasjon, mens sosialdemokratene begynte å hevde at krigen egentlig ble ført for tyske<br />
interesser. I kjølvannet av utilfredsheten fremkastet grev Mihály Károlyi (1875-1955), føreren for<br />
Uavhengighetspartiet, en av Tiszas argeste motstandere, så tidlig som i desember 1915 tanken om en<br />
separat fred for Ungarn, – samtidig som han også foreslo visse indre reformer og innføringen av hemmelige<br />
og alminelige valg. Han var av den mening at disse, sammen med opphevelsen av alliansen med Østerrike<br />
og Tyskland, ville gjøre ententen og nabolandene vennligere stemt overfor Ungarn. – Károlyi var av en rik<br />
aristokratfamilie. Han begynte sin politiske løpebane som liberal-konservativ politiker, men fra 1905<br />
representerte han Uavhengighetspartiet i parlamentet, fra 1913 som dets formann, mens han i stadig større<br />
grad ble radikalisert. I juli 1916 brøt han ut av Uavhengighetspartiet og dannet sitt eget parti, i alminnelighet<br />
bare kalt Károlyi-parti, som spilte på massenes misnøye, krigstretthet og voksende ønske om fred.<br />
Den 21.november 1916 døde keiseren og kongen Franz Joseph etter 68 år på tronen. Han ble etterfulgt<br />
av Karl 1 (som ungarsk konge: Karl 4), sønn av erkehertug Otto, som var brorsønn til keiser Franz Joseph.<br />
Han giftet seg i 1911 med prinsesse Zita av Bourbon-Parma (1892-1989) og ble tronfølger etter at Franz<br />
Ferdinand var blitt drept i Sarajevo. Han var selv med i krigen på den italienske fronten til han ble keiser (til<br />
ungarsk konge ble han kronet i Mátyás-kirken i Budaborgen 30.desember 1916). Han hadde en<br />
fredsommelig natur, var uerfaren og velmenende, som alt den 12.desember var kommet med et fredsforslag<br />
___________________________________________________________________________________<br />
© Copyright Mikes International 2001-2006, Vince Sulyok 1958-2006 - 291 -