UNGARNS HISTORIE OG KULTUR
UNGARNS HISTORIE OG KULTUR
UNGARNS HISTORIE OG KULTUR
Create successful ePaper yourself
Turn your PDF publications into a flip-book with our unique Google optimized e-Paper software.
VINCE SULYOK : <strong>UNGARNS</strong> <strong>HISTORIE</strong> <strong>OG</strong> <strong>KULTUR</strong> — VIII. Dobbeltmonarkiets tid (1867 — 1918)<br />
utvikling av den moderne ungarske malerkunst. Andre av hans sentrale verker er Lilaruhás nő (‘kvinne i<br />
fiolett’, 1874), Pacsirta (‘lerken’, 1882), Hóolvadás (‘snesmelting’) og Pipacsos rét (‘eng med valmuer’).<br />
Omkring århundreskiftet oppsto det flere ulike malerskoler (kolonier) rundt om i landet som hver for seg<br />
samlet kunstnere av samme kunstneriske oppfatninger og legning.<br />
Sletteland-malere (Alföldi-skole) som hadde sine sentre i byene Szolnok, Hódmezővásárhely og Szentes,<br />
fulgte stort sett i Munkácsys spor og malte landskapsidyller. Gruppens mest fremstående navn var Adolf<br />
Fényes (1867-1945), en betydelig skikkelse innen ungarsk kritisk realisme og plein air-maleri. Hans viktigste<br />
arbeid er den sosialt engasjerte maieriserien Szegény emberek élete (‘fattige folks liv’). – László<br />
Mednyánszky (1852-1919) er en av de mest kjente representanter for ungarsk impresjonisme. Især var det<br />
hans landskapsbilder som oppnådde stor popularitet: Hegyi táj (‘fjellandskap’, som har vunnet statens<br />
gullmedalje ved høstustillingen i 1898); Naplemente (‘solnedgang’); Óbudai részlet (‘detalj fra Gamle-Buda’),<br />
Tiszai halászat (‘elvefiske ved Tisza’), og de tegninger han som krigskorrespondent lagde under den første<br />
verdenskrig og som, paradoksalt nok, var gjennomsyret av en dyp og ekte humanisme.<br />
Károly Kernstock (1873-1940) er mest kjent som postimpresjonist. Hans hovedverk er Lovasok a<br />
folyóparton (‘ryttere ved elvevannet’, 1910). Fra 1907 var han en av lederne innen den radikale grupperingen<br />
A Nyolcak (‘de åtte’), se nedenfor. – Impresjonisten János Vaszary (1867-1937) avslørte i sine tidlige<br />
arbeider gjerne sosiale skjevheter (Szolgalegény [‘tjeneren’], 1920), men interessen for fargene ble etter<br />
hvert det mest dominerende hos ham. Mest kjente er hans storby- og strandmotiver, malt i lysende, store<br />
fargeflekker, nesten uten skygge: Álarcos bál (‘maskeradeball’, 1907); Tatai strand (‘strand ved Tata’, 1909);<br />
Parkban (‘i en park’, 1928).<br />
Gyula Rudnay (1878-1957) hørte til den kritisk-realistiske retningen. Han virket også som lærer ved<br />
Høyskole for den bildende kunst. Han skildret ofte bøndenes liv eller malte landskapsmotiver: Menekülők<br />
(‘flyktende’); Kirándulók (‘på tur’); Bábony. – Også “realisten” János Tornyai (1869-1936) hadde bøndenes liv<br />
og kår på det ungarske slettelandet som sitt sentrale motiv. Blant hans viktigste verker finner vi Juss (‘arv’,<br />
1904); Rákóczi Rodostóban (‘Rákóczi i Rodosto’, 1904); Betyárszerelem (‘stimannskjærlighet’, 1907);<br />
Csokorkötés (‘bukettbinding’, 1929), sistnevnte vant gullmedaljen ved en internasjonal utstilling i Barcelona<br />
1929,<br />
En annen malerkoloni ble i 1912 grunlagt i byen Kecskemét av maleren Béla Iványi-Grünwald (1867-<br />
1940) med ham selv som dens betydeligste skikkelse. Tidligere tilhørte han Nagybánya-skolen. For det<br />
meste malte han realistiske genrebilder fra folkelivet og fine landskapsskildringer, men fra ca 1900 gikk han<br />
mer og mer over til secesjonistiske og naturalistiske komposisjoner, Hans viktigste verker er: Hold felkelte<br />
(‘månen står opp’); Völgyben (‘i dalen’); Tavaszi kirándulás (‘vårtur’) og gullmedaljevinneren fra 1913, Tavasz<br />
ébredése (’vårens oppvåkning’).<br />
Malerskolen (kolonien) i Nagybánya influerte i lengre tid i godt og ondt kunstutviklingen ikke bare i<br />
Ungarn, men også i Romania. Nagybánya-malerne sto, i hvert fall opprinnelig, nær til landskapsmalerne i<br />
Barbizon, men de ble etter hvert stadig mer spekket med historiske motiver. Skolens grunnlegger var Simon<br />
Hollósy (1857-1918) med utdannelse fra akademiet i München. Hans særpregede realistisk-naturalistiske<br />
verker var bestemmende for en hel malergenerasjon og oppnådde stor suksess i Ungarn så vel som i<br />
utlandet. Hans viktigste arbeider er Tengerihántás (‘skrelling av mais’, 1885); Nevető lány (‘leende pike’);<br />
Ivóban (‘i skjenkestuen’); Boglyás táj (‘landskap med høystakker’); Alkonyat boglyákkal (‘solnedgang med<br />
høystakker’). Et av hans betydeligste verker er Önarckép (‘selvportrett’) fra 1918. Gruppens mest markante<br />
personlighet og kunstbegavelse var likevel Károly Ferenczy (1862-1917) som fra 1905 også var virksom som<br />
professor ved Høyskole for bildende kunst. Etter studier i München, Roma og Paris strakte hans utvikling seg<br />
fra naturalisme til secesjon, men i alminnelighet kalles han for impresjonismens største ungarske mester.<br />
Noen av hans viktigste verker er Válás (‘avskjed’); Madárdal (‘fuglesang’); Orfeusz; Három királyok (‘de tre<br />
kongene’); Esti hangulat lovakkal (‘kveldsstemning med hester’); Hazatérő favágók (‘skogsarbeidere på vei<br />
hjem’); Nyár (‘sommer’); Október; Archeológia; Akt zöld háttérrel (‘akt med grønn bakgrunn’). – Gyula<br />
Benczur (1844-1920) gjorde seg bemerket med sin fremragende teknikk og sine store historiske lerreter:<br />
Budavár visszavétele (‘gjenerobring av Budaborgen’); II. Rákóczi Ferenc elfogatása (‘Ferenc Rákóczi 2 blir<br />
tatt til fange’).<br />
En annen særpreget malerpersonlighet av Nagybánya-skolen het János Thorma (1870-1937) som til en<br />
begynnelse var tilhenger av en psykologiserende naturalisme med sosiale tendenser, men som senere<br />
gjorde et forsøk på å parre naturalismen med den nasjonalromantiske historisme. Et av hans betydeligste<br />
verk, Aradi vértanúk (‘martyrene av Arad’, 1896) er kanskje det mest vellykkede eksempel på dette, og<br />
oppnådde da også en voldsom popularitet rundt århundreskiftet. Fra 1920 gikk han mer og mer over til<br />
impresjonistiske virkemidler, og malte for det meste idylliske landskaper og akt-bilder. Viktigste verker:<br />
Szenvedő (‘lidende’, 1896); Kocsisok között (‘blant kusker’, 1920); Október elseje (‘forste oktober’, 1903).<br />
___________________________________________________________________________________<br />
© Copyright Mikes International 2001-2006, Vince Sulyok 1958-2006 - 284 -