UNGARNS HISTORIE OG KULTUR
UNGARNS HISTORIE OG KULTUR
UNGARNS HISTORIE OG KULTUR
Create successful ePaper yourself
Turn your PDF publications into a flip-book with our unique Google optimized e-Paper software.
VINCE SULYOK : <strong>UNGARNS</strong> <strong>HISTORIE</strong> <strong>OG</strong> <strong>KULTUR</strong> — VIII. Dobbeltmonarkiets tid (1867 — 1918)<br />
regjeringspartiet rådde det stor usikkerhet i disse årene angående den politikk det skulle føre og de saker<br />
som skulle prioriteres. Dets parlamentariske grunnlag ble gradvis stadig spinklere, mens den såkalte<br />
nasjonale opposisjon fikk økende oppslutning: dens nasjonale fordringer fant nemlig stor gjenklang i<br />
opinionen: kravet om revisjon av forliket av 1867 ble f.eks. gjentatt stadig oftere og stadig mer høyrøstet.<br />
Den 13.mars 1890 utnevnte kongen grev Gyula Szapáry (1832-1905) til ny ungarsk ministerpresident.<br />
Han hadde vært statsråd gjentatte ganger i K.Tiszas regjeringer, senest som landbruksminister. Like etter<br />
hans tiltredelse ble to viktige lover sanksjonert. Den første gjaldt det ungarske landevernet honvédség, den<br />
annen moderniseringen av undervisningen i middelskolen/gymnasiet. Hans viktigste gjerning var imidlertid<br />
valutareformen av 1892, gjennomført i nært samarbeid med sin finansminister Sándor Wekerle: kronen fikk<br />
gulldekning, dvs. fra nå av var det gullet som dannet grunnlaget for landets pengesystem og ble med dette<br />
en av kontinentets mest ettersøkte og stabile valutaer.<br />
Under hans regjeringstid begynte også nasjonalitetene å røre på seg på nytt, i første rekke rumenerne i<br />
Transsylvania som i 1880-årene bevisst holdt på den politiske passivitet. De ble nok sterkt inspirert av Liga<br />
Culturala som ble dannet i desember 1890 i Bukarest med det formål å skape i det minste en kulturell enhet<br />
mellom de rumenere som var bosatt i ulike land. En del rumenske politikere fra Transsylvania skrev våren<br />
1892 et memorandum til kongen som inneholdt den rumenske folkegruppens klager og mest presserende<br />
krav. Det ble av en deputasjon på 300 mann brakt til kongen-keiseren i Wien som imidlertid ikke var villig til å<br />
ta det imot, men oversendte memorandumet som rumenerne lot ligge igjen etter seg i kabinettsekretariatet,<br />
uåpnet til den ungarske regjering som deretter returnerte det, fortsatt uåpnet, til folkelederen Ioan Raţiu. Da<br />
han og de andre rumenske ledere i sin forbitrelse lot memorandumet trykke og spres, ble det innledet en<br />
prosess mot dem, og de ble dømt i mai 1894. Det rumenske propaganda forsto å utnytte denne sak med stor<br />
dyktighet overfor Vest-Europa som et grelt eksempel på ungarsk undertrykkelse, – og vant stor sympati.<br />
Szapáry gikk av i november 1892 etter å ha fått flertallet imot seg i sitt eget statsråd, noe som var<br />
foranlediget av at Szapáry fant et lovforslag om innføring av borgerlig vielse alt for vidtgående og liberalt.<br />
Kongen utnevnte da finansministeren og finansgeniet Sándor Wekerle (1848-1921) til ny regjeringssjef.<br />
Han brakte statsfinansene innen kort tid i fullstendig orden. Også de såkalte kirkepolitiske lover er knyttet til<br />
hans navn; disse lover var i praksis ensbetydende med atskillelsen av stat og kirke: fra desember 1894 ble<br />
det innført obligatorisk borgerlig vielse og, til fortrengsel av kirkebøkene, statlig-borgerlig registrering av<br />
befolkningen. Denne siste bragd av den ungarske liberalisme møtte en forbitret motstand fra katolske og<br />
konservative hold. Sogar pave Leo 13 fant å måtte oppfordre i en egen encyklika av 2.september 1893 kalt<br />
Constanti Hungarorum Ungarns katolikker til protester og motstand mot disse lovforslag som ellers også<br />
foranlediget dannelsen av Det katolske folkeparti i 1894. Det ble ledet av grev Nándor Zichy.<br />
Den 20.mars 1894 døde den legendariske nasjonalhelten, Lajos Kossuth, i sitt eksil i Torino, Italia. Etter<br />
den østerriksk-ungarske Ausgleich trakk han seg gradvis tilbake fra politikken og fordrev tiden for det meste<br />
med å samle blomster, stener, skjell og snegler, samt med å skrive sine momoarer 6 . Han ble begravet i<br />
Budapest, dog uten medvirkning fra det offisielle Ungarn, men ellers under en enorm deltagelse av<br />
befolkningen. Slik ledet Kossuth, nå i døden, sitt livs siste massedemonstrasjon mot Østerrike og tidens<br />
ungarske politiske ordning, og ga uttrykk for aller siste gang for nasjonens utilfredshet og virkelige følelser. –<br />
Noen få måneder senere vendte hans sønn, Ferenc Kossuth (1841-1914) tilbake til Ungarn for godt, hvor<br />
han snart var blitt innvalgt i riksdagen og ble en av forgrunnsfigurene i århundreskiftets politiske liv i Ungarn.<br />
I desember 1894 søkte Wekerle og hans regjering avskjed og kongen utnevnte da baron Dezső Bánffy<br />
(1843-1911) til ny ministerpresident. At han var en temmelig hardhendt politiker, demonstrerte han som<br />
riksdagspresident alt i årene 1892-95. Som regjeringssjef anvendte han ofte til dels brutale midler i kampen<br />
mot arbeiderbevegelsen og agrarbevegelsen og deres streiker. Men også Ungarns nasjonale minoriteter ble<br />
utsatt for en pågående magyarisering fra hans side. (Et lite eksempel: Lovartikkelen IV: 1898 bestemte at<br />
alle bebyggelser fra da av bare kunne ha en offisiell navneform. Som oftest ble den ungarske formen valgt.<br />
Bruken av eventuelle andre navneformer ble forbudt av Bánffy.)<br />
I hans regjeringstid, i 1896, ble tusenårsdagen, millenium for det ungarske landnåmet og landets fødsel<br />
feiret under utfoldelse av stor pomp og prakt og festivitas. Det var et vanskelig årtusen som flere ganger truet<br />
det ungarske folk med utslettelse, fordi Ungarn lå så utsatt til, inneklemt mellom ulike folkeslag og kulturer.<br />
Men akkurat de siste årtierne var nå preget av oppblomstring på alle områder slik at en optimismens og<br />
håpets ånd begynte å bre seg blant ungarerne. Gleden over de betydelige resultater og oppsving, den<br />
voksende nasjonale selvbevissthet førte imidlertid ikke sjelden til skryt og overdreven nasjonalisme, og en<br />
viss nedvurdering av landets ikke-statsdannende folkegrupper. Kl.24 nyttårsaften 1896 begynte alle landets<br />
kirkeklokker å kime. Riksdagen holdt et festmøte. Kongen åpnet en storslått og imponerende utstilling som<br />
demonstrerte landets kulturelle og økonomiske fremgang og velstand. I Buda-borgens Mátyás-kirke ble det<br />
6 Memoires of my exile. N.Y.1880; Meine Schriften aus der Emigration. 1-3. Pressb./Lpz. 1880-82.<br />
___________________________________________________________________________________<br />
© Copyright Mikes International 2001-2006, Vince Sulyok 1958-2006 - 267 -