UNGARNS HISTORIE OG KULTUR
UNGARNS HISTORIE OG KULTUR
UNGARNS HISTORIE OG KULTUR
Create successful ePaper yourself
Turn your PDF publications into a flip-book with our unique Google optimized e-Paper software.
VINCE SULYOK : <strong>UNGARNS</strong> <strong>HISTORIE</strong> <strong>OG</strong> <strong>KULTUR</strong> — V. Det tredelte Ungarn<br />
slag andte med en keiserlig seier, der de beste tyrkiske tropper ble fullstendig tilintetgjort. Keiser Leopold<br />
sluttet imidlertid en skammelig fred med tyrkerne i Vasvár som lot tyrkerne beholde alle sine erobringer.<br />
Freden vakte alminnelig misnøye i vide kretser. Så å si hele Europa fant hoffets handlemåte og ettergivenhet<br />
uforståelig.<br />
Det førte til politisk uro også hos de fleste av de ungarske magnater, blant dem hos mange som til nå var<br />
kjent for sine prohabsburgske holdninger. I mange ungarer ble det vekket en mistanke om at hoffet egentlig<br />
gjerne så Ungarns fortsatte forfall og ødeleggelse gjennom tyrkerne.<br />
Disse mistanker ble ytterligere styrket ved at Miklós Zrínyi, statsmannen som de fleste i den nåværende<br />
situasjon satte sine forhåpninger til, mistet i november 1664 sitt liv ved en jaktulykke. Lenge gikk det<br />
hårdnakkede rykter om at Zrínyi egentlig falt som offer for et politisk mord, iverksatt av hoffet. Hans død kom<br />
i det minste svært beleilig for de keiserlige kretsene.<br />
SAMMENSVERGELSE <strong>OG</strong> OPPSTAND<br />
I månedene etter freden i Vasvár og like før sin død beveget den alminnelige opphisselse i landet Zrínyi til<br />
å søke kontakt med franskekongen Ludvig 14, Habsburgernes fremste og farligste motstander.<br />
Den famøse “jakt-ulykke” som førte til hans alt for tidlige bortgang, karte ikke å sette noen stopper for<br />
misnøyen og uroen. Vissheten om at Wien, for å kunne beholde roen med tyrkerne, alltid var parat til å ofre<br />
Ungarns mest kardinale interesser, ble nå åpenbar i hele sin nakenhet for stadig flere. Men mens det i<br />
tidligere år hadde overveiende vært enkelte protestantiske magnater som dominerte opposisjonen, begynte<br />
nå også de tidligere alltid habsburgervennlige katolske aristrokrater og prelater å vende seg mot hoffet i<br />
Wien. Vi finner blant dem sogar landets høyeste dignitærer, så som palatinen Ferenc Wesselényi,<br />
erkebiskopen i Esztergom György Lippay, landsdommeren (judex curiae) Ferenc Nádasdy, den kroatiske<br />
bán (stattholder) Péter Zrínyi og fyrsten Ferenc Rákóczi 1 (sistnevnte ble valgt til fyrste av Transsylvania i<br />
1652, men mistet muligheten til å ta tronen i besittelse, da hans far, fyrst György Rákóczi 2 falt i kampen mot<br />
tyrkerne i 1660; under påvirkning av sin mor, Zsófia Báthory, gikk han snart over til katolisismen og giftet seg<br />
med Ilona Zrínyi, datteren til den kroatiske bán). Til å begynne med snakket disse herrer bare sammen som<br />
patrioter på private sammenkomster og drøftet landets håpløse situasjon og prisgivelse. Etter hvert fikk<br />
imidlertid disse drøftelser mer og mer karakter av en sammensvergelse.<br />
For å finne en vei ut av uføret, søkte de snart kontakt med ulike utenlandske makter, så som Ludvig 14 av<br />
Frankrike (som gjerne nørte på denne uro bak Habsburgernes rygg, men sluttet likevel ikke direkte forbund<br />
med de sammensvorne), Polen (som dessverre hadde sine egne vanskelige problemer å stri med) og sogar,<br />
om ikke av hjertens lyst, Tyrkia. I tidligere tider hadde Ungarns politikere og stender alltid kunnet regne også<br />
med Transsylvanias støtte; det svekkede fyrstedømme med den overforsiktige og svake fyrst Apafi i spissen<br />
kunne imidlertid ikke lenger være til noen større hjelp, men han formidlet i det minste planer og ønsker til<br />
sultanen.<br />
Det meste av disse planer var høytflyvende og som regel temmelig irrealistiske i og med at de<br />
sammensvorne ikke sørget for å skaffe seg noen bredere basis ved å vinne tilslutning hos lavadelen og blant<br />
bøndene. Det hele forble derfor en dårlig organisert sammensvergelse av en ganske eng krets av ledende<br />
magnater, et ulykkelig politisk eventyr som dessuten allerede fra første stund av og på løpende bånd er blitt<br />
forrådt. Våren 1670 bestemte de sammensvorne seg til en væpnet oppstand som skulle ledes av Ferenc<br />
Rákóczi 1.<br />
Men da den endelig brøt ut den 10. april, ble Péter Zrínyi og hans svoger Ferenc Frangepán redde, og de<br />
skyndte seg til Wien for å søke om keiserens nåde. Da dette ble kjent, brøt oppstanden sammen slik at de<br />
keiserlige tropper ikke møtte motstand noe sted. Til tross for dette bestemte hoffet seg for å hevne den<br />
blodig. Zrínyi, Frangepán, Nádasdy og Ferenc Bónis ble henrettet (Wesselényi og Lippay døde i<br />
mellomtiden) og flere hundre andre fikk sine eiendommer konfiskert. Alene Ferenc Rákóczi 1 ble benådet,<br />
takket være hans mors innflytelse, og mot et enormt stort beløp i løsepenger. I de ekstraordinære<br />
domstolene som dømte i disse saker, satt bare fremmede (tyske) dommere som satte Ungarns lover til side<br />
og anvendte kun rikets. Avsløringen av sammensvergelsen ga keiseren og hoffet en kjærkommen anledning<br />
til å eliminere Ungarns særstilling innen riket: Ungarns forfatning ble nå suspendert, og eneveldet åpent<br />
innført. Landets styring ble overlatt en tysk stattholder, Caspar Ampringen, stormesteren av Den tyske<br />
ridderorden. Hans råd besto av tyskere og noen få absolutt lojale ungarske prelater og magnater. Som den<br />
første (men ikke den siste) av de habsburgske keisere, begynte Leopold 1 nå å hevde at Ungarn egentlig var<br />
å betrakte som en provins erobret og underlagt riket med våpen, og ville behandle det etter dette.<br />
___________________________________________________________________________________<br />
© Copyright Mikes International 2001-2006, Vince Sulyok 1958-2006 - 171 -