UNGARNS HISTORIE OG KULTUR
UNGARNS HISTORIE OG KULTUR
UNGARNS HISTORIE OG KULTUR
You also want an ePaper? Increase the reach of your titles
YUMPU automatically turns print PDFs into web optimized ePapers that Google loves.
VINCE SULYOK : <strong>UNGARNS</strong> <strong>HISTORIE</strong> <strong>OG</strong> <strong>KULTUR</strong> — V. Det tredelte Ungarn<br />
Kraków og Basel. Han spilte en betydelig rolle ikke bare som religiøs reformator, men også som lærd<br />
humanist: han ble en foregangsmann i transsylvansk klassisk filologi, geografi og kartografi; hans detaljkart<br />
over Transsylvania og hans kosmografi var blitt kjent og populær over hele datidens Europa. Han gjorde en<br />
fortjenstfull innsats også som boktrykker.<br />
Men selvom Ungarn er i denne tiden blitt ansett som protestentismens viktigste bolverk i Mellomøst-<br />
Europa, klarte også katolisismen å holde stand, og det ikke bare i de habsburgske landsdelene, men også i<br />
Transsylvania, hvor f.eks. den ene av “nasjonene”, széklerne, praktisk talt i sin helhet forble tro mot den<br />
katolske kirke. Man forsøker å forklare dette med széklernes tradisjonsbetonte konservatisme og<br />
hengivenhet generelt. Men også det faktum må fremheves i den forbindelse at interessemotsetningene og<br />
den sosiale uro blant széklerne ikke var kontra den katolske kirke, men kontra føydalismen. Dette skal vi se<br />
nærmere på senere, ved drøftingen av tidens sosiale forhold.<br />
Ved siden av széklerne, forble også mange andre ungarere katolikker (katolisismen var helt til 1556 å<br />
regne som statsreligion også i Transsylvania), blant dem en rekke storgodseiere og gamle adelige familier<br />
som f.eks. Báthory-familien. En av fyrst István Báthorys første embetshandlinger var da også å gjøre skritt<br />
for jesuittenes tilbakevenden til provinsen. Fra 1579 var jesuittene igjen virksomme i fyrstedømmet, og<br />
Báthory overlot dem sogar ledelsen av det nye universitetet i Kolozsvár. Jesuittenes tilstedeværelse var<br />
neppe likt noe særlig av den protestantiske majoriteten i stenderforsamlingen, men Báthory tålte dårlig å bli<br />
motsagt.<br />
På denne tid nådde rumenernes antall i Transsylvania opp til saksernes og széklernes, sogar kanskje<br />
også magyarernes. De brakte med seg inn i landet sin egen religion, den gresk-ortodokse som de holdt fast<br />
ved i de kommende århundre, tross energiske forsøk fra saksiske lutheraners og ungarske kalvininisters side<br />
på å utbre protestanismen også blant rumenerne.<br />
Disse forsøk førte også til at de første skrifter på rumensk er nå blitt utgitt: de var bibeloversettelser (den<br />
første av dem var av Mikael Tordasi, etter Heltais ungarske bibel, fra årene 1581-82), annen type<br />
oppbyggelseslitteratur og stridsskrifter. De representerer begynnelsene til den rumenske litteratur, hvis<br />
arnested altså var Transsylvania, og hvis fremvekst var blitt støttet av transsylvansk-ungarske fyrster, mens<br />
det ennå varte en god stund til før de to egentlige rumenske fyrstedømmer, Valakia og Moldova, kunne følge<br />
etter med publikasjoner på rumensk. (Som et kuriosum bør her nevnes at rumenerne brukte frem til ca<br />
midten av 1800-tallet den russiske, dvs. kyrilliske alfabet.) – Sørslavene som jevnt strømmet inn i<br />
sørungarske områder, var også gresk-ortodokse.<br />
Fra 1540-årene fikk protestantene fritt å utfolde seg i fyrstedømmet. Denne retten ble ved riksdagen av<br />
Torda 1548 også i lovmessige former fastslått og av riksdagen av 1550 utvidet til en generell toleranse i<br />
trosspørsmål. Fra nå av fikk ikke bare de enkelte godseiere bestemme over stedets religion, men også<br />
byene fikk selstendig velge sin trosbekjennelse. Til å begynne med betydde dette bare den fredelige<br />
sameksistens, eller rettere sagt tolereringen av de ulike trossamfunn. Det hendte selvsagt fortsatt at det kom<br />
til sammenstøt, overgrep eller en viss forfølgelse, men det ble stadig mindre rom for religiøs fanatisme.<br />
Denne tids transsylvanske toleranse, hvor sjelden en foreteelse den enn var, innebar selvfølgelig ennå ikke<br />
full individuell religionsfrihet i den mening av ordet som vi i dag legger i utrykket; det var nemlig flertallets<br />
eller den sterkestes vilje som bestemte konfesjonen lokalt, – og altså ikke det enkelte individets ønske og<br />
samvittighet. Men i datidens Europa var også denne grad av trosfrihet helt unik, dessuten gikk den fremtidige<br />
utvikling i fyrstedømmet skrittvis i riktig retning.<br />
Også når det gjaldt den sosiale utvikling, betydde katastrofen ved Mohács et veldig brudd.<br />
Omformingsprosessen som tok sikte på et mere borgerlig samfunn, stoppet nå opp som følge av de veldige<br />
politiske omveltninger; en hel rekke byer er blitt mer eller mindre ødelagt eller i det minste satt betydelig<br />
tilbake i utviklingen, mens handelen stort sett stagnerte i hele landet. Til gjengjeld forsterket føydalismen seg.<br />
Det var adelen, i første rekke storgodseierne, som måtte bære forsvarets byrder, militært som okonomisk, og<br />
dette bidro i neste omgang til å øke deres politiske innflytelse. Det var i disse tiårene at utviklingen i Vest- og<br />
Øst-Europa for godt begynte å skille lag. Mens forløpet i vest var karakterisert av fortgang i urbanisering,<br />
opphopning av kapital, innføring av manufakturproduksjon og blant bønder fremveksten av et bredere lag av<br />
selvstendige jordeiere, opphørte disse tendenser praktisk talt helt, eller i det minste er blitt sterkt hemmet i<br />
Øst-Europa, samtidig som de livegne fikk forverret sin stilling, økonomisk som juridisk, i forhold til 1400-tallet.<br />
(Og enda var de ungarske livegne, sammenlignet med deres klassefeller i nabolandene, vesentlig bedre<br />
stillet, idet det ikke fantes lovhjemmel for f.eks. å drive dem bort dra deres jord og gård, som også var arvelig<br />
innen familien.)<br />
På samme måte var det de livegne som led mest også som følge av krigshandlingene, samtidig som også<br />
fredstidens byrder og skatter vokste sterkt i løpet av 1500-tallet, sterkere enn den tekniske utvikling innen<br />
jordbruket i samme periode. Bøndene måtte betale tiender til kirken og niender til jordeierne; sistnevnte<br />
hadde dessuten krav på hoveri fra leilendigene sine, dvs. pliktarbeid utført på jordeierens hovedgård. Fra<br />
___________________________________________________________________________________<br />
© Copyright Mikes International 2001-2006, Vince Sulyok 1958-2006 - 151 -