UNGARNS HISTORIE OG KULTUR
UNGARNS HISTORIE OG KULTUR
UNGARNS HISTORIE OG KULTUR
You also want an ePaper? Increase the reach of your titles
YUMPU automatically turns print PDFs into web optimized ePapers that Google loves.
VINCE SULYOK : <strong>UNGARNS</strong> <strong>HISTORIE</strong> <strong>OG</strong> <strong>KULTUR</strong> — IV. Middelalderungarn på sitt høyeste 1301—1526<br />
europeiske Gallipolihalvøya. Tyrkerne som Osmanriket er blitt dannet av, var av mongolstormene drevet ut<br />
av deres hjemland i Khoresm; en del av dem fant veien gjennom Armenia til Lilleasia, der seldsjukkenes rike<br />
akkurat var i ferd med å gå i oppløsning. Mannen som hadde stått for organiseringen av den nye tyrkiske<br />
stat, het Osman Gazi (1259-1326). Etter ham er hans fortvoksende stat blitt kalt Osmanriket. Sultan Murad 1<br />
gjorde Adrianopel i Thrakia (Edirne) til sin hovedstad. Tyrkerne ekspanderte deretter raskt, og etter<br />
erobringen av hele Thrakia foretok de stadige tokter inn i de omkringliggende kristne områder. Det var tydelig<br />
at det bar mot erobringen av de kristne fyrstedømmene på Balkan. I denne situasjon var det forståelig at<br />
Ungarn forsøkte å innstramme sin politikk overfor sine balkanske vasallstater. I årene 1358-63 førte<br />
ungarerne også krig mot kjetterbevegelsen bogumilene for å styrke den vestlige kristendom på Balkan. Men<br />
istedenfor å skape en enhetlig og kristen front mot tyrkerne, førte disse ungarske bestrebelsene nærmest til<br />
det motsatte “resultat”, nemlig til å konfrontere disse folkene med Ungarn for derved å vekke mistenksomhet<br />
mellom dem, svekke deres krefter og, enkelte ganger, drive dem direkte over til tyrkernes side. Det var i<br />
1365-66 at den ungarske hær for første gang var kommet i direkte kontakt med tyrkerne – og vant. (Om<br />
denne seieren vitner den dag i dag det ungarske kapellet i Aachens domkirke.) Enda større ble den<br />
ungarske seier i 1377 (ifølge den nyeste forskning skal denne seier ha funnet sted i 1375), da den ungarske<br />
hær trengte seg dypt inn i Bulgaria, den gang allerede tyrkernes vasallstat, og slo de forente styrkene til<br />
sultan Murad 1 og den bulgarske tsar Sisman. (Til minne om denne seieren lot kong Lajos bygge et<br />
minnekapell i Mariazell.) Denne seier var imidlertid kommet for sent: i 1371 ble serberne beseiret av<br />
osmanerne, og fra nå av ble fyrstedømmene på Balkan en etter en forvandlet til tyrkiske vasallstater og<br />
senere, fra 1390-årene, er de etter hvert blitt direkte okkupert og besatt.<br />
Parallelt med Balkan-kringene og Napoli-stridighetene sto Ungarn i Lajos’ hele regjeringstid i konstant<br />
krigstilstand med Venezia. Striden her gjaldt de gamle ungarske bybesittelsene på Dalmatia-kysten, fremfor<br />
alt Zara. Hver gang Ungarn er blitt heftet på et annet hold, beleiret – og eventuelt erobret – Venezia en eller<br />
flere av disse byer, som Ungarn så måtte gjenerobre i de påfølgende år. Venezia så med engstelse på<br />
Ungarns planer angående Napoli og Balkan. Ungarn på sin side hadde klart å innringe Venezia, bl.a. ved å<br />
gå sammen med flere italienske bystater, først og fremst Genova, og hadde fra 1356 også fått støtte fra den<br />
tysk-romerske keiser Karl 4. Lajos beseiret nok Venezia en rekke ganger, men de forholdsvis store militære<br />
seire er bestandig blitt forpurret av Venezias uthalende manøvrer ved fredsslutningene. Freden av Torino i<br />
august 1381 bekreftet Ungarns rettmessige overhøyhet over Dalmatia og kyststatene, som også fikk full<br />
frihet til å drive handel innen Venezia.<br />
Foranlediget av disse stridigheter gikk kong Lajos til det skritt å opprette et ungarsk admiralitet og en egen<br />
ungarsk flåtestyrke ved Adriaterhavet (amiratus maritimus regni Hungariae) som imidlertid bare eksisterte til<br />
1420.<br />
Ungarns politikk overfor Polen ble bestemt av den polsk-ungarske statskontrakt av 1339 som sikret<br />
Kasimirs polske trone til de ungarske Anjouene, hvis Kasimir skulle dø uten sønn som arving. Til gjengjeld<br />
følte Ungarn seg i det minste moralsk forpliktet til å hjelpe Polen i landets eventuelle vanskelige situasjoner,<br />
noe det er blitt god anledning til i løpet av Lajos’ regjeringstid. I disse årene var det i første rekke Litauen<br />
som representerte det største besvær for polakkene. Litauerne var den gang fortsatt hedninger, og førte<br />
samtidig en agressiv ekspansjonspolitikk. Det var i 1343 Ungarn for første gang måtte kjempe mot Litauen,<br />
og da som et av deltakerlandene i et korstog som nettopp var rettet mot hedendommen i Litauen. I 1351 ba<br />
Kasimir igjen om hjelp, og da drev kong Lajos litauerne ut av Galizia og Lodomeria. Hærtoget måtte<br />
imidlertid gjentas også våren 1352 og høsten 1377.<br />
Det kom likevel enda flere anledninger til å støtte Polen: sommeren 1345 rettet kong Johan av Bøhmen<br />
og hertug Karl av Moravia et militært angrep mot Polen; Ungarn brakte da unnsetning til det beleirede<br />
Kraków. I februar 1369 sluttet de to kongene, den polske og den ungarske, forbund mot den tysk-romerske<br />
keiser Karl 4, og i september samme år fikk de tilslutning fra Wittelsbachene i Bayern. For å eliminere dette<br />
farlige forbund, foreslo keiser Karl i begynnelsen av 1372 ekteskap mellom sin sønn Sigismund og datteren<br />
til Lajos, Maria. Forlovelsen mellom den 5 år gamle Sigismund og den 2 år gamle Maria fant sted i juni 1373.<br />
I 1370 døde Kasimir 3 den store, og de polske stender valgte da kong Lajos av Ungarn til ny polsk konge,<br />
noe han også hadde rett til etter overenskomsten av 1339. Lajos ble kronet i katedralen av Kraków<br />
17.november 1370.<br />
Som følge av sin svært så aktive utenrikspolitikk brukte Lajos forholdsvis liten tid til innenrikspolitiske<br />
saker. Det var da heller ikke påkrevet, idet landets forvaltning og økonomiske liv hadde av kong Károly 1 fått<br />
en så grundig omorganisering at det kom til å holde uten ytterligere justeringer for årtier fremover. Krigene<br />
var imidlertid kostbare, og kong Lajos, for å sikre seg adelens fortsatte politiske støtte, fornyet i 1351 Den<br />
gyldne bulle fra 1222. Dette fornyede dokument fikk imidlertid også forandringer og tilføyelser: de fremhevet<br />
eksistensen av en adel som i juridisk forstand skal være enheltig over hele Ungarn og nyde “en og samme<br />
frihet” (una et eadem libertas), uansett den enkelte adeliges økonomiske-sosiale tilstand; de slår dessuten<br />
fast slektens ubegrensede arverett til familiens (ættens) gamle, nedarvede eiendommer, samt at disse<br />
___________________________________________________________________________________<br />
© Copyright Mikes International 2001-2006, Vince Sulyok 1958-2006 - 107 -