Street Art UFO-religioner Coffee Shop i Oslo? Astarte ... - Gateavisa
Street Art UFO-religioner Coffee Shop i Oslo? Astarte ... - Gateavisa
Street Art UFO-religioner Coffee Shop i Oslo? Astarte ... - Gateavisa
Create successful ePaper yourself
Turn your PDF publications into a flip-book with our unique Google optimized e-Paper software.
42<br />
spørsmålet (og slik berge rasjonaliteten),<br />
vil Thuv berge rasjonaliteten ved<br />
ganske enkelt å avfeie hele spørsmålet<br />
som sprøyt. Det å lure på hva som binder<br />
ens egen posisjon i tilværelsen til<br />
en objektiv virkelighet er noe man bør<br />
holde seg fra. Man bør bare innse først<br />
som sist at verden er som den er, objektiv.<br />
Spørsmålet bør ikke forurolige oss<br />
fordi det ikke foruroliger oss.<br />
Thuv vil altså ikke anerkjenne spørsmålet<br />
overhodet. Han er objektivist,<br />
og spørsmål om det subjektive vil han<br />
ikke vite av.<br />
Men det er vel heller ingen rent fornuftig<br />
grunn til at han skulle gjøre det?<br />
En rent deduktiv fornuft har vel ingen<br />
interesse i det erfarende subjekt? Den<br />
subjektive tilstand, å eksistere som<br />
et sentrum for erfaringen, å være til,<br />
er noe forunderlig. Jeg ser ikke noe<br />
som helst ”fornuftig” i det. Å spørre<br />
om selve eksistensen er fornuftig er<br />
som å spørre om kondomen er kaviar.<br />
(Eller?). Begrepet fornuft strekker ikke<br />
til for å fatte det at jeg er. Det går forut<br />
for fornuftens virke.<br />
Kants svar på de spørsmålene han<br />
stilte er muligens (trolig) uholdbare,<br />
men jeg ser ingen grunn til å irettesette<br />
ham for i det hele tatt å stille spørsmålet.<br />
Heller vil jeg kritisere Kant for de<br />
spørsmålene han ikke stilte, det vil si<br />
jeg vil åpne meg for enda mer undring<br />
enn den Kant i sin rasjonalitets sved lot<br />
rable ned. Jeg vil spørre: Hvorfor skal<br />
rasjonalitetens allmenngyldige prinsipper<br />
være bestemmende for min eksistens?<br />
Hvorfor er dette de siste ord?<br />
Hva er grunnen til at jeg og min væreni-verden<br />
(subjektivitet) skal uttømme<br />
seg i rasjonalitetens skjød, byr ikke<br />
eksistensen på mer enn fornuft (flere<br />
skjød/skjøger)?<br />
Sagt på annen måte: Kant er ikke for<br />
subjektiv; han er ikke subjektiv(t spørrende)<br />
nok!<br />
Også disse innvendingene er i og for<br />
seg reist før, av andre, og spørsmålene<br />
skal nok stilles igjen av nye levende<br />
mennesker. Om ikke objektivistene har<br />
fått oss alle fullstendig objektivert i<br />
mellomtida. Tilværelsen er fylt av undring,<br />
livet er vanvittig merkelig, paradoksalt,<br />
mirakuløst, ikke til å fatte!<br />
Og for øvrig: Ingenting av det jeg har<br />
sagt motsier vitenskapen som sådan,<br />
bare den tendens til å drukne tilværelsen<br />
i objektiverende vitenskap (å<br />
redusere alt til formler og trekanter)<br />
som vårt snusfornuftige samfunn spjåker<br />
seg slik over. Jeg lar fornuft være<br />
fornuft, men lar meg ikke lokke inn i<br />
snusfornuftens snedige snare.<br />
Bjarne Benjaminsen<br />
Umiddelbart lød et kor av mennesker<br />
med historien ”det var velfortjent,<br />
mange gamle damer synes hun var viktig<br />
på 60-tallet.”<br />
De ”kritiske røstene” fortalte oss hvor<br />
meningsløst det var å gi denne feministforfatteren<br />
som har forandret så mange<br />
liv en pris først nå. Altså et veldig spennende<br />
etterpåklokt argument som først<br />
og fremst kommuniserer: "Selvsagt har<br />
jeg lest henne, og hun er bare aktuell for<br />
dere uinformerte lesere."<br />
Det ingen hadde behov for å trekke<br />
frem kan oppsummeres i et gammelt<br />
Lessing-sitat:<br />
“What the feminists want of me is<br />
something they haven’t examined<br />
because it comes from religion.<br />
They want<br />
me to<br />
bear witness.<br />
What they would<br />
really like me to say is, ’Ha, sisters,<br />
I stand with you side by side in your<br />
struggle toward the golden dawn<br />
where all those beastly men are no<br />
more.’ Do they really want people<br />
to make oversimplified statements<br />
about men and women? In fact, they<br />
do. I’ve come with great regret to this<br />
conclusion.<br />
-Doris Lessing, The New York Times, 25<br />
July 1982<br />
Det damen selv synes er interessant å<br />
trekke frem er ikke verken feminisme<br />
eller oppvekst i Afrika, på tross av hvor<br />
godt det stemmer med fortellingen om<br />
Debatt<br />
3/07<br />
Doris Lessing<br />
Utdelingen av de to Nobelprisene som medfører størst berømmelse (litteratur og fred),<br />
har i år på forskjellig vis bekreftet den tidsriktige oppfattelsen av ”det som er viktig” fremfor<br />
å utfordre den etablerte debatten. Naturvern=Fredsarbeid-debatten snakker andre<br />
om. Det som interesserer meg er mediemottagelsen av Doris Lessings pris for litteratur.<br />
at "underdog`en alltid har rett."<br />
Hun er mer opptatt av novellene sine,<br />
og boksyklusen Canopus i Argos.<br />
Men dette passer ikke å komme trekkende<br />
med, for det passer ikke inn i<br />
det "kulturradikale" standardskjemaet.<br />
Hennes tidlige politiske forfatterskap<br />
og selvbiografien nå mot slutten er<br />
hyggelige. Canopus i Argos er derimot<br />
religiøs science-fiction, inspirert av<br />
sufismen til Idries Shah (islamsk mystisisme<br />
strippet for islam). Vekten er ikke<br />
så mye på romskip men som på tvungen<br />
evolusjonseffekt på mennesker. En<br />
annen bok sterkt inspirert<br />
av mystisk tenkning<br />
fra<br />
denne litterære<br />
perioden, som ikke<br />
trekkes frem, er Briefing for a<br />
Descent into Hell. Den anbefales også.<br />
Som de senere tiders englekriger har<br />
illustrert, så er ingen interessert i å gå i<br />
debatt med intelligente eksponenter for<br />
alternativ religion, når man utmerket<br />
godt heller kan hakke på eksponenter<br />
for teoriløs folkereligiøsitet.<br />
Alle som kjenner til Doris Lessing<br />
understreker at hun går rett på sak,<br />
er praktisk og ikke bedriver bullshit.<br />
Hvorfor ikke da forsøke å forstå hvorfor<br />
hun forlot ”realistisk” fiksjon og ble<br />
entusiastisk for hippi-religion?<br />
Jeg for min del feirer denne anerkjennelsen<br />
spekulativ fiksjon har fått, og<br />
vil i den anledning trekke frem andre<br />
forfattere som kombinerer upopulære<br />
temaer med krav til kvalitet:<br />
Ursula K. Le Guin. Her får du taoisme,<br />
anarkisme og feminisme, dessuten psykologisk<br />
og sosiologisk science-fiction.<br />
The Left Hand of Darkness er et godt<br />
utgangspunkt, ofte kalt en av de første<br />
feministiske fabelprosaer.<br />
Stephen Baxter og Vernor Vinge er verd<br />
å lese for dem som mener det kan være<br />
lurt å forberede seg litt på massive teknologiske<br />
forandringer, potensielt i vår<br />
tid, og jeg tar dem med på lista<br />
som representative f o r<br />
t e k n o l o -<br />
gisk orientert<br />
prosa.<br />
Og mer kjente navn verd å ta<br />
med seg : Tomas Pychon, Philip K. Dick<br />
og Kurt Vonnegut. Disse tre kan brukes<br />
både som dannelsesalibi, namedropping,<br />
og faktisk også som utfordring av<br />
hvordan vi vanligvis tenker og leser.<br />
Hippireligiøs science-fiction-forfatter<br />
og politisk ukorrekt feminist<br />
Det er viktig for meg at disse forfatterne<br />
blir lest, så ikke bruk penger på noe<br />
du ikke har tenkt å fullføre. Det finnes<br />
da nok av fantastisk litteratur, og du kan<br />
som kjent finne det selv. www.themodernword.com<br />
er et godt utgangspunkt,<br />
hvis du kan tolerere litt snobberi.<br />
-sint ung mann<br />
Kilder: Vårt Land, Aftenposten, TV og<br />
Internett.