Sjøfugltellinger 2003
Sjøfugltellinger 2003
Sjøfugltellinger 2003
You also want an ePaper? Increase the reach of your titles
YUMPU automatically turns print PDFs into web optimized ePapers that Google loves.
Sammendrag<br />
Hovedtrekkene i utviklingen av sjøfuglbestandene i Oslo og Akershus er nå negativ. Det<br />
er særlig bestanden av hettemåke som er kraftig negativ. Årets tellinger ga en totalbestand<br />
på et nivå fra tiden før vi begynte våre tellinger i midten av 1970-årene. Også<br />
gråmåkebestanden hadde negativ utvikling sammenlignet med tellingene for to år siden.<br />
Mens hettemåkens endring nok har en regional årsak så kan gråmåkeendringen skyldes<br />
noe lokalt omkring øygruppen Steilene. Makrellterne klarte seg noe bedre enn ved siste<br />
registrering, men langtidstrenden er fortsatt negativ sammenlignet med 1980-årene. Vi<br />
ser også at stokkanda snart er borte som hekkefugl i skjærgården.<br />
Hvitkinngås, grågås, ærfugl, og svartbak nådde nye toppnivåer. Tjeld og sildemåke<br />
hadde også et rimelig godt år i <strong>2003</strong>.<br />
Totalbestanden av alle arter sjøfugl (ekskl. en sandlohekking på Fornebu, Bærum (se<br />
under artsomtalen)) var i <strong>2003</strong> på 6806 par. Dette er en nedgang fra 8098 par i 2001 på<br />
16,0% (altså på to år). Nedgangen skyldes altså i hovedsak nedgang i hettemåkebestanden<br />
(-26%), men også en kraftig nedgang i gråmåke (-7,4%) i år. Nedgangen for<br />
disse arter oppveies altså ikke i at en rekke arter øker, der særlig hvitkinngås (+62%),<br />
ærfugl (+79%) og svartbak (+44%) må nevnes. Sildemåke pleier å øke, men var i år stabil<br />
(-0,4%). Makrellterne pleier å avta, men slo i år til med en liten økning (+7,4%).<br />
Reservatbestanden hadde en nedgang på 8,7% siden 2001. Nedgangen skyldes i<br />
hovedsak en nedgang i hettemåkebestanden (-10,7%), men også et betydelig fall i<br />
gråmåkebestanden (-27%). Reservatene holder bare 36% av den samlede<br />
hekkebestanden av sjøfugler i fjorden. For hvitkinngås, ærfugl, svartbak og makrellterne<br />
var det betydelig økning i reservatbestanden.<br />
Innledning<br />
Indre Oslofjord er et viktig område for friluftsopplevelser for innbyggere i Stor-Oslo og<br />
omegn. Opplevelsesverdiene er, ikke minst, knyttet til rike hekkebestandene av sjøfugl.<br />
Samtidig utgjør deler av friluftslivet en trussel mot de samme sjøfuglene. Dette var noe av<br />
bakgrunnen for at det ble opprettet 24 sjøfuglreservater i 1978/-79.<br />
Tellingene er mangfoldiggjort ved publikasjon i Norsk Ornitologisk Forening - Oslo og<br />
Akershusavdelingens lokaltidsskrift Toppdykker’n i nr. 4 / 2000 ss. 154-162 der det gis en<br />
oversikt over de forskjellige artenes historie og forekomst i indre Oslofjord (artikkelen<br />
ligger også på foreningens webside:<br />
http://www.naturnett.org/nofoa/artikler/axa/IndreOslofjord.php)<br />
De hekkende sjøfuglene i fjorden er blitt fulgt nøye fra arbeidet med å skaffe data til<br />
verneplan for sjøfugler startet opp i 1974 og videre frem til i dag. I det nåværende<br />
overvåkingsprogrammet blir de hekkende sjøfuglene talt opp annethvert år, ofte med<br />
spesialinventeringer i mellomårene for f.eks. siland, hvitkinngås mm. d.e. arter som ikke<br />
så lett fanges opp ved ”standardtellingene” eller arter der man av ulike årsaker ønsker<br />
mer sammenhengende data.<br />
Tellingene i <strong>2003</strong> var fullstendige totaltellinger etter standardprogrammet dvs. både<br />
sjøfuglreservatene og ikke-reservatene i hele indre Oslofjord blir inventert. Oppdragsgiver<br />
er Miljøvernavdelingen hos Fylkesmannen i Oslo og Akershus.<br />
2