Alvdal menighetsblad 2-2013. - Kirken i Alvdal - Den norske kirke
Alvdal menighetsblad 2-2013. - Kirken i Alvdal - Den norske kirke
Alvdal menighetsblad 2-2013. - Kirken i Alvdal - Den norske kirke
You also want an ePaper? Increase the reach of your titles
YUMPU automatically turns print PDFs into web optimized ePapers that Google loves.
Menighetsbladet<br />
<strong>Alvdal</strong> Nr 2/2013 Årgang 2013<br />
<strong>Alvdal</strong> Nr 2/2013 1<br />
Årgang 63
Helge Ness døde 15. februar <strong>2013.</strong><br />
<strong>Den</strong> 5. mai ville han ha vore 65 år.<br />
Gravferda frå ei fullsatt kyrkje den 22.<br />
februar vart eit vakkert og gripande<br />
farvel med eit hjelpsamt medmenneske<br />
og mangsidig kunstnar. Heile<br />
<strong>Alvdal</strong>, ja, heile Nord-Østerdalen, vil<br />
sakne Helge. Han var stillfarande og<br />
smålåten i kvardagslaget, men den<br />
glade blinken i auge og dei underfundige<br />
ordlagingane røpa alltid ein<br />
original og tenksam alvdøl som folk<br />
seint vil glømme.<br />
Helge Ness sette merke etter seg på<br />
mange vis. Utallige bøker og publikasjonar<br />
fekk ein ekstra dimensjon av<br />
dei karakteristiske illustrasjonane<br />
Helge strødde om seg med. Som<br />
humorist kunne me oppleve hans<br />
herlege scenefigurar og le befriande<br />
når han kommenterte smått og stort<br />
i kvar-dagslivet. I ettertanken oppdaga<br />
me den fine medmenneskelege<br />
omtanken og den djupe respekten for<br />
alt levande som prega Helges omfattande<br />
virke som teiknar, forfattar og<br />
teatermenneske.<br />
Helge Ness sa sjeldan nei. Han var ein<br />
ekte dugnadsperson, som let mange<br />
nyte godt av sine faglege kunnskapar<br />
og sitt talent. I mange år var han ein<br />
skatta og populær medarbeidar i<br />
<strong>menighetsblad</strong>et.<br />
Han stilte villig opp med poengterte<br />
illustrasjonar. Song og salme, gudsord<br />
og kunngjeringar vart velsigna av<br />
munter observasjonsevne og fantasieggandes<br />
strekar. Han laga utallige<br />
situasjonsriss og vignettar og tok seg<br />
av layout for bladet saman med Per<br />
Roar Øian i Smith Grafisk.<br />
Menighetsbladet seier takk.<br />
Fred være med ditt minne!<br />
Helge Ness si teikning av Kari<br />
prest.<br />
Renner det noen ganger tårer<br />
fra skaperverkets kilde?<br />
Ble det du skapte en gang slik du ville?<br />
Her bomber mot jorden i støvskyer<br />
vil dirre<br />
og du ser ned på mennesker som mot<br />
hverandre slett ikke er snille.<br />
En stor barneflokk som svelt,<br />
ei engstelig mor mot en livgivende brønn<br />
tenker på dem som venter i slitent telt<br />
der hun går i takt med bomber og<br />
granaters drønn.<br />
Kornåkre som skulle stått bølgende og fine<br />
står tørrlagte ut av ondskapens mine<br />
Du der oppe er nok harm,<br />
der du ser folk møter dagen uten bein<br />
eller arm.<br />
Prekestolen svever<br />
høyt over der vi lever,<br />
ser ned på prikker marsjerende i takt<br />
ut av stram giv akt.<br />
Barnesoldater mot uskyldige landsbyer<br />
på rekker med blankpussa våpen<br />
Var dette meningen med livet<br />
da du tok dem til dåpen?<br />
Hør vår bønn-<br />
Alle i skuddvekslingenes linjer,<br />
legg våpnene ned.<br />
Møt heller dagen med Fred!<br />
2 3<br />
Ole Johan Utgard
I år feires 100-årsjubileet for kvinners<br />
stemmerett, det er jubileum for Camilla<br />
Collett, jubileumsår for Edvard Munch<br />
og for en som mange kan ha et «forhold<br />
til» uten kanskje å vite det! Vi sakser<br />
følgende fra Kirkeaktuelt:<br />
«Eventyrlig biskop<br />
I Kristiansand har de hatt over 30<br />
biskoper. Men bare en av dem er mer kjent<br />
for eventyrene sine enn sin bispegjerning.<br />
Jørgen Moe. Nå er det 200 år siden han<br />
ble født.<br />
Jørgen Moe.<br />
Halvparten av duoen Asbjørnsen og Moe<br />
hadde altså en meget sterk <strong>kirke</strong>lig tilknytning,<br />
og Jørgen Moe var biskop i Agder i<br />
sju år, fra 1875-1882, hans dødsår. Som<br />
ung mann reiste han rundt og samlet inn<br />
folkeeventyr sammen med Peter Christen<br />
Asbjørnsen og var en viktig del av den<br />
<strong>norske</strong> nasjonalreisinga.»<br />
Nær utgivelse av ny salme bok!<br />
I midten av oktober skal den nye<br />
salmeboka foreligge klar til anskaffelse.<br />
Menighetsutgaven har 899 nummer, alle<br />
med melodi og ca. 50 av salmene har<br />
firstemmig sats. Salmeboka inneholder<br />
også bønnebok, katekisme og noen «enkle<br />
liturgier». Salmeboka kommer også i<br />
storskrift- utgave beregnet på svaksynte.<br />
Her er melodiene ikke tatt med – dette<br />
er det samme som ved vår nåværende<br />
salmebok.<br />
Til glede for organistene kommer Norsk<br />
Koralbok 2013 i 2 bind. <strong>Den</strong> er jo en<br />
fordel å ha når man skal akkompagnere<br />
salmesangen!<br />
Det skader aldri å kikke litt ut over sitt<br />
lokale miljø – og her handler det om å<br />
hedre og minnes en komponist som har<br />
hatt enorm betydning for ikke minst<br />
<strong>Den</strong> Norske Kirke. Det gjelder komponisten<br />
Egil Hovland som døde 5. februar<br />
i år, 88 år gammel. De aller fleste<br />
vil kjenne noe av det ha har komponert,<br />
f.eks. «Måne og sol», dåpssalmen «Fylt<br />
av glede over livets under,»<br />
Det følgende er et utdrag fra en artikkel<br />
i Kirkeaktuelt.no og er skrevet av<br />
Åge Haavik:<br />
En av de største<br />
Nettutgaven av Store Norske Leksikon<br />
er allerede oppdatert. Der kan man<br />
lese følgende: «Egil Hovland var en av<br />
de betydeligste, mest allsidige, mest<br />
produktive og hyppigst fremførte <strong>norske</strong><br />
komponister i nyere tid.» Han er en av<br />
dem som har aller flest verk registrert av<br />
Tono.<br />
Det begynte med pølser<br />
Hovland var først utdannet pølsemaker<br />
for å overta en familiebedrift, men valgte<br />
altså likevel en annen retning. Etter<br />
høyeste <strong>kirke</strong>musikalske utdanning med<br />
fremragende karakterer studerte han<br />
komposisjon i Norge, Danmark, Italia<br />
og USA. Han var hele sitt yrkesaktive liv<br />
organist i Glemmen <strong>kirke</strong> i Fredrikstad.<br />
Det gjorde korvirksomheten og musikklivet<br />
i Glemmen til et begrep i hele<br />
landet.<br />
4 5<br />
Kongelig oppdrag<br />
Hovland har skrevet store verk, symfonier,<br />
konserter, operaer, korverk,<br />
orgelmusikk og mye mer. Ofte var det<br />
heftige debatter om Hovlands modernistiske<br />
verk. Men det mange husker med<br />
begeistring, er musikken til signingen<br />
av kong Harald og dronning Sonja i<br />
Nidarosdomen 1991. Egil Hovland<br />
brukte mye tid og krefter på å være med<br />
i arbeidet med å utforme gudstjenesten<br />
i vår <strong>kirke</strong>, og da selvsagt først og fremst<br />
musikken……<br />
Favoritten Måne og sol<br />
Da Hovland i et stort intervju ved sin<br />
80årsdag ble spurt om hvilke av de<br />
mange komposisjonene han anså for den<br />
betydeligste, pekte han uten å nøle på en<br />
av de aller minste, nemlig Måne og Sol.<br />
Grunnen er a generasjon etter generasjon<br />
har lært denne enkle melodien som<br />
barn, og tatt den med seg inn i voksenlivet.<br />
På den måten har de gjennom den<br />
svenske forfatteren Britt G. Hallquists<br />
(1914-1997) tekst fått med seg det<br />
grunnleggende av kristentroen...<br />
Når Egil Hovlands store skapergjerning<br />
nå er fullført, kjenner hele <strong>kirke</strong>n i<br />
landet vårt på stor takknemlighet.
Mye av det vi har lagra på vår mentale<br />
harddisk, skriv seg frå tidlege barneår.<br />
Det pregar oss og gje oss originalitet og<br />
identitet. Me merker ikkje sjøl kor mye<br />
av barndomen me eigentleg ber med oss,<br />
kanskje endatil livet ut. Det forunderlege,<br />
men ikkje overraskande, er at glimt<br />
frå barndomen som me for lengst trudde<br />
var glømt, dukkar fram att i alderdomen.<br />
Uttrykket «å gå i barndomen» er eigentleg<br />
ei vakker formulering for dette<br />
uklare streif av medvit som knyter menneske<br />
til eit utgangspunkt. Og for å ta eit<br />
steg over eigen dørstokk: Me ser korleis<br />
asylsøkarar, flyktningar eller andre framandkulturelle<br />
medmenneske har med<br />
seg og held fast ved minningar om si fortid.<br />
Det utgjer eit fundament for livssyn<br />
og kultur.<br />
Radiomannen Herbjørn Sørebø<br />
hadde mange formuleringar til glede og<br />
ettertanke. Han sa mellom anna at alle<br />
reiser er eigentleg bare ei reise heim. Slike<br />
formuleringar skal ein ikkje ta bokstavleg,<br />
men dei uttrykker noe om det som<br />
ligg lagra ein eller annan stad i oss, i hue<br />
eller hjarte, eller i føttene for den del,<br />
inntrykk me fekk lenge før me vart vaksne,<br />
den tid me var inntrykksvare og sanseopne<br />
og truskyldig mjuklynte. I Sigurd<br />
Hoels beste og mest kjente roman, Veien<br />
til verdens ende, seier drengen Embret til<br />
vesle Anders: «Det fins mye rart – ute i<br />
verden. Det kommer til å hende deg mye<br />
rart. Ja….Og etterpå – så skjønner du at<br />
allting hadde hendt deg før du vart ti år.<br />
Ja. Han pustet. – Sea hender det bare<br />
oppatt.»<br />
Ord dukker opp og gjer seg<br />
nærverande. På frukostbordet hos vårt<br />
omtenksame vertskap i Myvatn på Island<br />
stod det ein mjølkekartong påtrykt<br />
NYMJØLK. Det var det me sa, og for<br />
meg altså eit kvardagsleg synonym for<br />
det som i våre dagar heiter Helmelk, om<br />
me da ikkje som eg drikk Skummet, Lett<br />
eller Ekstra lett. Ordet nymjølk var som<br />
ei helsing frå fortida i moderne pakning.<br />
Me var heime og borte samtidig.<br />
Apropos borte. Skulle me «ga bort,»<br />
betydde det å gå på besøk. Da måtte ein<br />
kle seg litt annleis enn til kvardags, og da<br />
tok ein på seg nysko`n, (eller pensko`n).<br />
Ordet poengterte at det ein tok på seg var<br />
sko ein ikkje brukte til kvardags. Ein tok<br />
på seg nybuksa eller nykjolen. Nybuksa<br />
kunne vere fleire år gammal, men like<br />
fullt annleis enn kvardagsbuksa. Ordet<br />
ny i slik samansetting har gått ut av<br />
språket. Andre nemningar er komne i<br />
staden.<br />
Mange ord blir borte. Andre kjem.<br />
Menighetsbladet har ingen språkspalte,<br />
men kanskje kan me likevel drive livredning<br />
for ord som er i ferd med å gli frå<br />
oss, slik at me til sist slepp å stå att og<br />
prata engelsk til kvarandre når me møtes<br />
på kjerkjebakken.<br />
Ola Jonsmoen<br />
Per Sandmæl var født i Tolga i 1870. Han<br />
tok lærarutdanning og fekk lærarstilling<br />
i <strong>Alvdal</strong>, Baugen krins rundt 1895. Per<br />
Sandmæl kom inn i bygda som eit friskt<br />
pust, og i skulen var han ein dugande<br />
barnerettleiar. Alle barn stod likt i hans<br />
vurdering og dermed la han og undervisninga<br />
opp slik at alle skulle få med seg<br />
det meste. Sakka nokon ”akterut” gav<br />
han ekstra hjelp og oppmuntring slik at<br />
motet vakna. Per Sandmæl vart gift med<br />
Gudlaug Bakken, født 1892. Det var 22<br />
år aldersskilnad mellom dei! Borna deira<br />
var Magnvor født i 1913, Arnhild født<br />
i 1915, Jo Gardar født i 1918, Gunnar<br />
født i 1920, Olov Ingvild født i 1915 og<br />
Åsmund født i 1926. Ei storfamilie!<br />
Utanom skula var Per oppteken av song<br />
og musikk. Han var den første dirigenten<br />
for <strong>Alvdal</strong> Mannskor, ein jobb han hadde<br />
i 20 år, frå 1915 til 1935. Han kom også<br />
opp som aktuell klokkar da Gurin Kveberg<br />
slutta. Eit par år veksla dei i denne<br />
gjerninga til Per tok over i 1934.<br />
Koret som han til da hadde dirigert<br />
hadde mange gonger stilt opp i kyrkja og<br />
lyfta stemninga under høgtider og elles i<br />
kyrkjelege samlingar. <strong>Alvdal</strong> Mannskor<br />
hadde i mange år vore eit av dei beste i<br />
Hedmark og det var med ”eit vist vemod<br />
at eg slutta” sa han etterpå, ”men det vart<br />
nok, også for meg med tida”.<br />
Som kyrkjesongar gav han songen i kyrkja<br />
eit lyft. Det gjorde også sitt til at mange<br />
kjende det lett å fylgja songen. ”Det er<br />
som å sveisa kyrkjelyden saman i guds-<br />
6 7<br />
tenesta”, sa ein av venene hans. <strong>Alvdal</strong><br />
Mannskor gjorde ein stor innsats også i<br />
samanheng med å skaffa <strong>Alvdal</strong> kyrkje<br />
nytt orgel. Saman med songen vart dette<br />
stilfulle høgtidsstunder.<br />
Per Sandmæl<br />
Dei seks åra han tenestegjorde som<br />
kyrkjesongar vart det med glede og byggjande<br />
livstru folk møtte i kyrkja. Dette<br />
var godt etter nedgangstida i 20 – 30 åra.<br />
Mange er dei som kunne fortelja om<br />
samværet med læraren, dirigenten og<br />
kyrkjesongaren Per Sandmæl.<br />
Per Sandmæl vart æresmedlem i <strong>Alvdal</strong><br />
Mannskor i 1936, etter at han slutta som<br />
dirigent. At han stod fram på ein sers<br />
god måte i kyrkjesongartenesta, har også<br />
klargjort han givnad!<br />
Per Sandmæl døyde i 1960.<br />
O.T
Lomsjødalen er ei setergrend som ligger<br />
mellom Folldalsveien og Savalen. Setrene<br />
tilhørte fra gammelt av garder på Strømmen<br />
og Brandvollen, og det skal ha vært<br />
22 setrer, sju av setrene skal ha blitt bygd<br />
på 1600-tallet, mens resten er kommet til<br />
rundt 1750.<br />
Fra 1820 og utover ble flere av setrene<br />
solgt til andre gardbrukere i bygda.<br />
Ved en offentlig utskiftingsforretning<br />
av 15.12.1897 er Lomsjødalens seterskog<br />
utskiftet mellom 26 eiere. Lomsjødalen<br />
var helsommerseter for de fleste,<br />
noen få hadde setrer lengre til fjells eller<br />
nærmere garden.<br />
Havnegangen i Lomsjødalen blir i 1863<br />
betegnet som 2den klasse og anført som<br />
tilstrekkelig- altså verken måtelig eller<br />
god. På slutten av 1800-tallet ble fem<br />
seterretter solgt til folk som ønsket seg<br />
feriested med jakt og fiskemuligheter.<br />
Det er fortsatt 26 seter-retter.<br />
I Lomsjødalen var det fra gammelt<br />
av tjukk svær skog, så tjukk skog at en<br />
ikke så Lomsjøen før en kom ned til den.<br />
Det sies at det var tynsetingan som høgde<br />
ned skogen her for å brenne kol til gruva.<br />
(Det var slik at gardbrukerne i bygdan<br />
nordover etter hvert måtte sjå seg om etter<br />
skog sørover for å kunne klare å levere<br />
det kolet de var pålagt å levere.)<br />
Da jeg var ungen, på 1950-tallet var<br />
15 av setrene i bruk og alle hadde geit, ku<br />
og flere hadde sau. Noen høster midt på<br />
1960-tallet var vi faktisk så mange unger<br />
i Lomsjødalen at skolebussen kjørte om<br />
Lomsjødalen på vei til Strålsjøåsen. Det<br />
var en spesiell opplevelse å gjøre lekser i<br />
skinnet fra parafinlampe, og fint å kunne<br />
være på setra like lenge som a`mor.<br />
I dag er det bare på Follsundvangen<br />
det er mjølkeku, en bruker vangen som<br />
beite til ungdyr og 10 har gått over til<br />
bare sau. Fortsatt er dalen åpen, men det<br />
er et spørsmål om hvor lenge det vil vare.<br />
For hver sommer ser vi at både bjørk og<br />
furu blir større og tettere. Det spørs om<br />
vi skulle hatt geiter i dalen igjen, for det<br />
er jo bevist at de er de beste kulturland-<br />
skapspleiere.<br />
Lomsjødøler i<br />
alle aldre ser ut til å<br />
sette pris på dalen,<br />
for i løpet av året blir<br />
setrer og hytter flittig<br />
brukt.<br />
Lomsjødalen<br />
Britt Steien<br />
Rasmussen<br />
Tidlig på etterjulsvinteren<br />
arrangerte diakoniutvalget<br />
et samvær på musikkrommet<br />
ved Steigskolen for<br />
beboerne på Litun og i<br />
«boligene.»<br />
Konfirmantene var vertskap,<br />
så de ordnet til på<br />
forhånd, dekte bord og<br />
serverte, og de var i høyeste<br />
grad med i «jenkaen» som<br />
danset seg gjennom rommet!<br />
Olav Kjernmoen og<br />
Martin Follstad underholdt<br />
med musikk, og diakoniutvalgets<br />
dyktige damer<br />
ordnet med varmmat,<br />
dessert og kaffe. Vi setter<br />
pris på disse kveldene!<br />
Besøkstjenesten hadde invitert<br />
beboere på Solsida og<br />
andre som mottar besøk fra<br />
besøkstjenesten til sosialt<br />
samvær på Frivillighetssentralen<br />
i begynnelsen<br />
av februar. Tidligere har<br />
vi ofte hatt et tilsvarende<br />
arrangement i adventstida,<br />
men i år foretok vi altså<br />
en «vri.» Kari prest ønsket<br />
velkommen, Arnhild<br />
Aaseng leste dikt, og Berit<br />
Skare akkompagnerte til<br />
allsangen. Besøkstjenestens<br />
flinke damer stod for bevertning,<br />
og det ble noen<br />
trivelige timer sammen.<br />
8 9
Kirkeverge og kantor Bjørn Vegard<br />
Bjørklund har komponert melodier til<br />
de forskjellige liturgiske ledd i den nye<br />
gudstjenesteordningen, dvs. til “Kyrie,”<br />
“Gloria”, “Sanctus,” “Agnus Dei” (de to<br />
sistnevnte i forbindelse med nattverden)<br />
og velsignelsen. Melodiene inkluderer<br />
folketoner fra Østerdalen og oppfyller<br />
en av intensjonene i gudstjenestereformen:<br />
at det skal være mest mulig<br />
«stedegent.» Dessuten behøver man ikke<br />
å være sopran for å synge dem vakkert...<br />
Etter å ha sunget seg gjennom diverse<br />
“Kyrie’r” og noen “Gloria’er” fikk gudstjenesteutvalget<br />
oversendt Bjørklunds<br />
musikk på akkurat det rette tidspunkt!<br />
Utvalget kom ganske raskt fram til å<br />
foreslå følgende overfor soknerådet som<br />
er de som skal fatte det formelle vedtaket:<br />
at vi innfører Bjørklunds melodier<br />
som hovedregel, men ikke på høytids-<br />
En hymne<br />
Bruk tid med å være opptatt<br />
med å være til,<br />
leve ut og forgylle øyeblikkene<br />
så de kan bli en hymne til dagen.<br />
dager og ved spesielle anledninger; da<br />
skal vi beholde nåværende melodier fra<br />
den gudstjenesteordningen “folk flest”<br />
er fortrolig med. Dette besluttet utvalget<br />
med tanke på at på høytidsdager og<br />
ved spesielle anledninger kan det være<br />
mange tilstede som ikke er så ofte i<br />
<strong>kirke</strong>n, og det blir ikke uten videre noen<br />
god opplevelse hvis de opplever alt som<br />
absolutt fremmed og nytt! For øvrig<br />
vedtok man å bruke P. Sandwalls melodi<br />
i fastetiden, dersom vi har ressurser til<br />
det – det er det kantor som må avgjøre.<br />
De nye melodiene vil bli gjennomgått<br />
på menighetens årsmøte, og muligens vil<br />
de bli inkludert på salmekvelder framover.<br />
Når soknerådet har fattet sitt vedtak,<br />
sendes saken tjenestevei til godkjenning<br />
av Hamar biskop.<br />
Ragnhild Bakk Waale<br />
La deg berøre!<br />
Skap deg noen smilehull<br />
Sett deg i en solkrok. Lytt til stillheten<br />
Kjenn på takknemligheten.<br />
Varm deg selv på det vakre livet byr<br />
deg.Ta inn lysfylte øyeblikk.<br />
Hvert sekund har sin spesielle<br />
skjønnhet.<br />
Musikk om våren gjør meg ofte nostalgisk:<br />
17. mai på barneskolen, Griegs <strong>norske</strong> danser,<br />
«Fagert er landet,» «Frühlingsrauschen,»<br />
«Markje grønas, snjogen bråna» - og fra barndommens<br />
LP-samling: «No e sola komma»<br />
og «Som den gylne sol frembryter» med<br />
I all sin glans nu stråler solen,<br />
livslyset over nådestolen,<br />
nu er det pinseliljetid,<br />
nu har vi sommer lys og blid,<br />
nu spår oss mer enn englerøst<br />
i Jesu navn en gyllen høst!<br />
<strong>Den</strong> korte natt som jorden svaler,<br />
er fylt med sang av nattergaler,<br />
og alt hva Herren kaller sitt,<br />
kan slumre søtt og våkne blidt,<br />
kan drømme skjønt om paradis<br />
og våkne til vår Herres pris.<br />
Det ånder himmelsk over støvet,<br />
det vifter hjemlig gjennom løvet,<br />
det lufter liflig under sky.<br />
Nu åpnes paradis på ny,<br />
og yndig risler ved vår fot<br />
en bekk av livets klare flod.<br />
Alt skapes av den Ånd som daler,<br />
alt virkes av den Ånd som taler,<br />
den Ånd som skjenker lys og trøst<br />
av kjærlighet med sannhets røst<br />
i Ordets navn som kom til jord<br />
og seierrik til himlen for.<br />
10 11<br />
Skruk og Vårsøg. Salmen jeg har valgt, er full<br />
av sol og klarhet, og skrevet av Grundtvig.<br />
Jeg utfordrer Rune Alander til å finne et dikt<br />
til neste gang.<br />
Live Stokstad
Blant deltakerne på «Lys Våken» var det<br />
både noen som deltok i fjor og noen<br />
som deltok for første gang («Lys Våken»<br />
arrangeres for både 10- og 11-åringer).<br />
Vi gikk inn i <strong>kirke</strong>n i lysprosesjon, og<br />
deltakerne fikk vite litt om prosesjoner<br />
og bruken av lys i <strong>kirke</strong>n. Prosesjonen<br />
gikk rundt alteret der de la fra seg<br />
lysene. Jon Olav Grimsgård underholdt<br />
med sang/gitar, og de som ville, fikk<br />
komme opp i tårnet og se <strong>kirke</strong>klokkene<br />
før pizzaen ble servert på galleriet.<br />
Deltakerne skulle finne forskjellige<br />
gjenstander/utstyr som presten nevnte<br />
– og det var tydelig at mange hadde god<br />
kjennskap til «hva som er hva» i et <strong>kirke</strong>rom!<br />
De skulle skrive bønner på papir<br />
som så ble omgjort til fly som ble kastet<br />
mot alteret – et symbol på bønner som<br />
stiger opp til Gud. Deltakerne fikk vite<br />
litt om alteret, før vi gikk ned til globen<br />
og hver deltaker skulle tenne lys for<br />
noen de var glad i. De ble inndelt i to<br />
grupper der en gruppe pyntet påskelys,<br />
mens den andre gruppen tegnet et eller<br />
annet i <strong>kirke</strong>rommet. Vi fikk «uventet»<br />
besøk av en meget berømt «enkefrue»<br />
- og det ble en veldig flott kontakt<br />
mellom «fruen» og deltakerne – hun slo<br />
an. Det ble vist film- som noen så på,<br />
mens andre aktiviserte seg selv, og så ut<br />
til å trives. Et nytt besøk kom seinere på<br />
kvelden da Jamie vandret inn og tok begeistret<br />
imot menneskenes kos og klapp!<br />
For øvrig gikk praten til langt på natt,<br />
for ikke å si tidlig morgen.<br />
Vi vil gjerne takke alle<br />
som bidro til dette arrangementet:<br />
Synnøve<br />
Finden som hvert år har<br />
sponset oss med ost m.m;<br />
Normisjon som årlig har<br />
bakt rundstykker til søndagsfrokosten,<br />
Jon Olav<br />
Grimsgård og alle som<br />
deltok som ledere.<br />
- i 1629 fikk man en lov som innførte<br />
«medhjelpere» i vår <strong>kirke</strong>. Presten skulle<br />
ha to, tre eller fire «edsfestede» personer<br />
som skulle følge med folks moral. Minst<br />
fire ganger i året skulle de ha møte med<br />
presten for å diskutere om man skulle<br />
gripe inn i forhold til noen. Først skulle<br />
man gi en advarsel i stillhet; hjalp ikke<br />
det måtte vedkommende møte i alle<br />
medhjelperes nærvær. Møtte man ikke,<br />
ble det først en bot, dernest utestenging<br />
fra nattverd-en – og i verste tilfelle bli<br />
lyst i bann fra prekestolen tre søndager<br />
på rad. Vedkommende kunne ikke<br />
innbys til selskaper, han fikk ikke være<br />
fadder og skulle sitte på et spesielt sted<br />
i <strong>kirke</strong>n. Dette er elementer hentet fra<br />
den reformerte <strong>kirke</strong>s ordninger – der<br />
hadde man dessuten egne «botsstoler»<br />
i <strong>kirke</strong>n og de botsgjørende ble iført<br />
spesielle klær.<br />
- i 1604 tok biskopene avstand fra å<br />
bruke «Stocke eller Blocke» mot «kvinner<br />
som lå sitt barn i hjel.» Hva sier ikke<br />
det indirekte om praksis?<br />
- i 1629 ble det forordnet at man skulle<br />
opprette gapestokk på torget der man<br />
skulle anbringe folk som bannet og<br />
sverget offentlig.<br />
- åpenlyse synder skulle fortrinnsvis<br />
også bekjennes offentlig. Ofte handlet<br />
det gjerne om seksuelle synder. Men<br />
det var forskjell på folk, for adelen og<br />
de militære klarte å unndra seg offentlig<br />
skrifte.<br />
12 13<br />
- at trolovelsen (forlovelsen) tidligere<br />
gjerne foregikk i <strong>kirke</strong>n, før eller etter<br />
gudstjenesten. Tilstede var foreldrene,<br />
slekt, gjester for øvrig og en del av menigheten-<br />
eller trolovelsen kunne inngås<br />
i hjemmet eller i prestegården. Men ved<br />
vielsen var det tradisjon at foreldre og<br />
gjester oppholdt seg i bryllupshuset, og<br />
at det bare var brudeparet og noen få<br />
gjester som dro i <strong>kirke</strong>n- og at trolovelsen<br />
ble fjernet i lovverket fra 1799.<br />
- at en forordning av 1735 bestemte at<br />
på landet skulle trolovelse og bryllup<br />
bare finne sted på søn- og helligdager,<br />
mens man i byene skulle bruke en<br />
hverdag, og året etter kom en forordning<br />
som sa at ved samvær i hjemmet etterpå<br />
fikk bare de delta som hadde vært<br />
vitner i <strong>kirke</strong>n. Biskop Hersleb ønsket<br />
at forbudet også skulle gjelde på bygda<br />
«ti at skille drukkenskab og slagsmaal fra<br />
Bonde-Brølloper er fast liigesaa umuligt<br />
som at skille varmen fra ilden.»<br />
- at en forordning av 1783 begrenset<br />
antall gjester ved bondebryllup til 332,<br />
med fire retter mat og at det ikke skulle<br />
vare lenger enn en dag. Dessuten skulle<br />
kvinnene ha drakter av hjemmegjort tøy<br />
og ikke av silke.
Følgende er konfirmanter i <strong>Alvdal</strong> <strong>kirke</strong> våren 2013 med konfirmasjonsdag 1.<br />
pinsedag, 19. mai og samtalegudstjeneste søndag 12. mai:<br />
Jenter:<br />
Mona Emilie Birkelund<br />
Marte Maren Lund Eggen<br />
Janne Lagmannsveen<br />
Elise Samuelshaug<br />
Maren Strømshoved<br />
Ida Bruaset Valråmoen<br />
Mali Silihagen Løkken<br />
Gutter:<br />
Jo Streitlien<br />
Ketil Grøtting<br />
Even Hagesveen<br />
Vegard Kristiansen<br />
Eivind Dahlen Måna<br />
Vegard Nesteby<br />
Knut-Arne Lilleeggen Nyhus<br />
Hågen Røe<br />
Jan Egil Rønning<br />
Andreas Murud Tellebon<br />
Glenn Ryn Tonning<br />
Døpte:<br />
Marius Kaste Tharaldsteen<br />
Andreas Steien Nielsen<br />
Håkon Neslund Samuelshaug<br />
Håkon Skogli Tolfsen<br />
Emil Trønnes<br />
Thea Skaret Tangen<br />
Rettelse til døpte:<br />
I forrige <strong>menighetsblad</strong> kom vi i skade for å<br />
skrive feil navn på en av de døpte.<br />
Korrekt navn skal være<br />
Ingrid Sofie Nyrønning Skaret.<br />
Frist for innlevering av stoff til neste nr. av <strong>menighetsblad</strong>et er 25. juni.<br />
Prest<br />
Sokneprest Kari Holte.<br />
Prest kontaktes direkte på hjemmekontor<br />
Telefon 62 48 70 73/412 77 058<br />
kariholte@hotmail.com<br />
Fri på mandager og tirsdager<br />
AlvdAl <strong>kirke</strong>kontor<br />
Besøksadresse: Dalseggen,<br />
<strong>Alvdal</strong> kommunehus<br />
Postadresse: Dalseggen, 2560 <strong>Alvdal</strong><br />
Telefon 62 48 90 75<br />
ÅPningstider<br />
Tirsdag 14.00 - 17.00<br />
Onsdag 09.00 - 13.00<br />
Fredag 09.00 - 13.00<br />
På tirsdag og onsdag er kontoret bemannet<br />
av Stein Roar Kvam, og på fredag av Ola<br />
Næsteby. Det kan avtales møter med begge<br />
utenom dette. Begge er bosatt i <strong>Alvdal</strong>.<br />
Tynset <strong>kirke</strong>kontor har åpningstid kl 10.00 -<br />
14.00 alle dager.<br />
På mandag og torsdag kan Tynset <strong>kirke</strong>kontor<br />
kontaktes på telefon 62 48 55 60.<br />
dAglig leder/<strong>kirke</strong>verge<br />
Stein Roar Kvam<br />
epost: alvdal<strong>kirke</strong>0438@yahoo.com<br />
Mobil 902 31 341<br />
14 15<br />
Døde:<br />
Gerda Haugrud<br />
Eldbjørg Margrethe Evensplass<br />
Helge Ness<br />
Erna Thoresen<br />
Jenny Barkald<br />
Kåre Bergseth<br />
Bjørn Haugrud<br />
Else Johanne Enget<br />
Arnhild Haug<br />
Ingrid Grøtting<br />
kAntor<br />
May Synnøve Åvik<br />
Mobil 971 20 424<br />
<strong>kirke</strong>tjener/<strong>kirke</strong>gÅrdsArbeider<br />
Roald Haug<br />
Mobil 474 13 588<br />
sAksbehAndler begrAvelser/<strong>kirke</strong>gÅrd<br />
Ola Næsteby, tlf/ktr Tynset 62 48 55 69<br />
mobil 919 92 540 post@tynset<strong>kirke</strong>.no<br />
AlvdAl soknerÅd<br />
Leder: Marit Grøtting. Mobil 901 21 351<br />
egnund kAPell<br />
Kontakt <strong>kirke</strong>vergen i Folldal.<br />
Administreres fra <strong>kirke</strong>kontoret i Folldal,<br />
telefon 62 49 10 00<br />
leder i kAPellutvAlg, egnund<br />
Kjell Ove Dølplass. Telefon 62 48 99 29<br />
kontonummer for gAver/innbet. til:<br />
- <strong>kirke</strong> og menighet: 1822.34.75023<br />
- <strong>menighetsblad</strong>, 1895.08.07748, ref. 10<br />
- <strong>kirke</strong>gård, 1895.08.07748, ref. 20<br />
- <strong>kirke</strong>musikk, 1895.08.07748, ref. 30<br />
hjemmeside: www.alvdal.<strong>kirke</strong>n.no
Gudstjenester<br />
2. jun: 2 søn. i treenighetstiden:<br />
Johs.3.1-13<br />
<strong>Alvdal</strong>: Holte.<br />
9. jun: 3. søn. i treenighetstiden:<br />
Mark.10.13-16<br />
Ingen gudstjeneste.<br />
16. jun: 4. søn. i treenighetstiden: Matt.9.35-38<br />
<strong>Alvdal</strong> kl.19: Holte.<br />
23. jun: 5. søn. i treenigheten: Matt.18.12-18<br />
Husantunet: Holte.<br />
30. jun: 6. søn. i treenigheten/aposteldagen:<br />
Mark.3.13-19<br />
<strong>Alvdal</strong>: Holte.<br />
7. jul: 7. søn. i treenigheten: Mark.5.25-34<br />
Setermesse Høstdalen kl.12. Holte.<br />
14. jul: 8. søn. i treenigheten: Mark.12.28-34<br />
<strong>Alvdal</strong> (kun hvis det blir forespørsler om dåp).<br />
21. jul: 9.søn. i treenigheten: Luk.6.36-42<br />
Ingen gudstjeneste.<br />
28. jul: 10. søn. i treenigheten: Mark. 11.25-26<br />
Ingen gudstjeneste.<br />
4. Aug: 11. søn. i treenigheten: 1.Mos.21.9-13<br />
<strong>Alvdal</strong> kl.19.<br />
Dersom ikke annen tid er oppgitt, begynner gudstjenestene kl.11.<br />
11. Aug: 12. søn. i treenigheten:<br />
Johs.4.27-30.39-43<br />
Setermesse Lomsjødalen kl.12. Holte.<br />
18. Aug: 13. søn. i treenigheten:<br />
Johs.15.13-17<br />
Setermesse Meløya, på Bente R. Kristiansens<br />
hytte, kl.12. Holte.<br />
25. Aug: 14. søn. i treenigheten:<br />
Matt.19.27-30<br />
<strong>Alvdal</strong>: Holte.<br />
1. sePt: 15. søn. i treenigheten:<br />
Rut. 1.7-11.16-19a<br />
Ingen gudstjeneste.<br />
8. sePt: 16.søn. i treenigheten:<br />
Matt.11.16-19<br />
Plassen skole: Holte.<br />
Egnund kpl: Ryen, Høymesse med nattverd.<br />
15. sePt. 17. søn. i treenigheten:<br />
Mark.5.35-43<br />
<strong>Alvdal</strong> kl.19. Holte. Høsttakkegudstjeneste.<br />
22. sePt: 18.søn. i treenigheten:<br />
Mark.1.40-45<br />
<strong>Alvdal</strong>: Holte. Presentasjon av konfirmanter.<br />
29. sePt: 19. søn. i treenigheten:<br />
Luk.9.57-62<br />
Ingen gudstjeneste.<br />
Oppsett: Solhellinga Folldal AS / Trykk: DMT Brumunddal<br />
16 17