Norske lakseslakterier - Norsk Fiskerinæring
Norske lakseslakterier - Norsk Fiskerinæring
Norske lakseslakterier - Norsk Fiskerinæring
Create successful ePaper yourself
Turn your PDF publications into a flip-book with our unique Google optimized e-Paper software.
• leder •<br />
En drittavis!<br />
VG ER EN DRITTAVIS. Redaktøren kjøper den hver dag, og vet<br />
hva han snakker om. På dette området er altså verden rettferdig.<br />
Han får som fortjent.<br />
For noen år siden var Harald Heide-Steen jr. gjest i et TVpro<br />
gram. På den tiden reiste han mye mellom Norge og Italia,<br />
og programlederen lurte på hva som var den største forskjellen<br />
mellom de to landene:<br />
— Avisene. Når jeg ser forsidene til Dagbladet og VG vet jeg<br />
med en gang hvor jeg er, svarte Heide-Steen uten å nøle, og<br />
klasket 15-20 aviser på bordet med den ene mer fargesprakende<br />
forsiden enn den andre. — Se her. Bare tull og tøys. I Norge<br />
er været det viktigste. Og selvfølgelig alt som har med helsa å<br />
gjøre. Noen saftige mord er heller ikke å forakte. Det som skjer<br />
av viktige ting i verden er det ingen av de to avisene som bryr<br />
seg om, sa den populære skuespilleren med et tungt sukk. —<br />
Det jeg savner minst med Norge er tabloidene.<br />
Å gi seg til å krangle med VG og Dagbladet er bare tull. Det<br />
er en kamp man er nødt til å tape. Ingen slutter rekkene tettere<br />
enn journalister. Og for å være på den helt sikre siden setter<br />
de seg til doms over seg selv. Den beste strategien er derfor å<br />
sitte helt stille inntil det går over. Og det skjer heldigvis fort. Få<br />
steder er gårdsdagens toppsaker fortere glemt. Forklaringen er<br />
åpenbar; Harald Heide-Steen jr. har rett. Tabloidene i Norge lager<br />
toppsaker av tull og tøys. Det prøver de å skjule ved å bruke<br />
store bokstaver og heftige farger. Resultatet er bare at de ikke<br />
lenger klarer å skille mellom hva som er viktig og hva som ikke<br />
er det. VG bruker de samme krigsoverskriftene på forsidene<br />
enten sola skal skinne eller kongen dør.<br />
OPPVAKTE LESERE HAR selvfølgelig skjønt hvorfor VG og<br />
Dagbladet er tema. Mandag 10. juni slo VG til med følgende<br />
kraftsalve over hele forsiden: «Ikke gi laks til barna». Inne i<br />
avisen var det avsatt tre hele sider til den alarmerende nyheten.<br />
Som sannhets vitne hadde VG kontaktet en kvinnelig barnelege<br />
ved Haukeland Universitetssykhus i Bergen, som i dramatiske<br />
ordelag kunne fortelle om alle de farlige giftstoffene som finnes i<br />
oppdret tslaksen. Hennes råd var klokkeklart: Barn og unge kvinner<br />
må ikke spise laks.<br />
I VG ble barnelegen presentert som «uavhengig» ekspert.<br />
Det avisen dessverre hadde glemt å sjekke, var om hun kunne<br />
ha noen baktanker med det voldsomme angrepet på norsk<br />
oppdrettsnæring. Det tok ikke mange timene etter at VG var<br />
på gata, før svaret kom: Hun var medlem av stort sett alt som<br />
finnes av anti-oppdret tslaks grupper — ikke bare i Norge, men i<br />
hele verden. Hun hadde vært i voldsomt klammeri med et oppdrettsanlegg<br />
like ved et småbruk hun hadde i Sveio, og mente at<br />
oppdrettslaks var like helseskadelig som sigaretter. Kort og godt<br />
en laksehater av den mest innbitte sorten.<br />
«Dette burde nok ha kommet bedre frem», sa VG-redaktør<br />
Torry Pedersen, da han dagen etter måtte forklare saken.<br />
«Bedre frem?», spør vi. Legens innbitte kamp mot lakseoppdrett<br />
var ikke nevnt med ett eneste ord i oppslaget. Men hva<br />
ellers kunne en stakkars lig redaktør si til sitt forsvar. I alle andre<br />
sammenhenger er det jo få, om noen, som er mer opptatt av<br />
habilitet enn VG. Bare Lisbeth Berg-Hansen såvidt åpner munnen<br />
om norsk fiskeoppdrett, blir hun konfrontert med eierskapet<br />
Redaktør Thorvald Tande jr.<br />
i Sinkaberg-Hansen. Sin egen hovedkilde til det voldsomme<br />
forsideoppslaget om at man ikke må gi laks til barn, hadde VG<br />
droppet å sjekke.<br />
Drittavis, gjentar vi.<br />
SÅ TIL SELVE SAKEN. Bør barn og unge kvinner spise oppdrettslaks?<br />
Det spørsmålet skal ikke vi svare på. Det overlater<br />
vi til myn dighetene, som har ansvaret for ernæringspolitikken i<br />
Norge. Og svaret er klart og entydig: Ja, barn og unge kvinner<br />
bør spise oppdrettslaks. Den inneholder fettstoffer som er svært<br />
viktige for kroppen. Spør vi ernæringsforskere, må man sannsynligvis<br />
lete med lys og lykter før man finner noen som stiller<br />
seg bak forsi deoppslaget til VG. Barnelegen fra Haukeland Universitetssykehus<br />
er for alt vi vet den eneste i Norge. De fleste vil<br />
si at det finnes farlige stoffer i oppdrettslaks, som man ikke bør<br />
spise for mye av. Det gjelder også de forskerne som står bak<br />
den offi sielle ernæringspolitikken i Norge. Man bør spise fisk 2-3<br />
ganger i uken, hvorav maks halvparten bør være fete fiskeslag<br />
som f.eks. laks. Å spise mer enn 2 måltider med fet fisk pr. uke<br />
over lang tid kan innebære en moderat overskridelse av de<br />
grenseverdiene som er satt for inntaket av farlige giftstoffer. Det<br />
bør derfor særlig gravide kvinner unngå.<br />
VG er Norges største avis. Det som står på forsiden bør<br />
være gjennomtenkt. Vi velger å tro at det som sto 10. juni var<br />
mot bedre vitende. Også VG vet at det knapt finnes ernæringsforskere<br />
som mener at barn ikke må spise laks. Forsiden hadde<br />
følgelig bare en hensikt: Å selge mer aviser. Hvorvidt oppslaget<br />
kunne ramme en viktig distriktsnæring økonomisk eller skape<br />
unødig frykt blant forbrukerne, tok VG overhode ikke hensyn til.<br />
Egen økonomi gikk foran.<br />
Er det så ingen formidlende omstendigheter?<br />
Det må i så fall være at også VG er klar over at det som står<br />
på avisens forsider ikke lenger blir tatt alvorlig. Og da er det<br />
jo ikke så farlig hva man skriver. Oslo Børs tok i alle fall VGoppslaget<br />
med et stort gjesp. Mandag 10. juni falt aksjekursen i<br />
Marine Harvest med 6 øre. Dagen etter steg den med 8 øre.<br />
"<strong>Norsk</strong> <strong>Fiskerinæring</strong>" nr. 5 - 2013<br />
9